ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 17, פרוטוקול מספר 74, 2006-10-16 11:00

משה שרוני: שלום, אני פותח את ישיבת הוועדה.

דרור גוברמן: המטרה של התקנות שאנחנו מבקשים להעביר, היא לסגור פרצה.

משה שרוני: בצורה הרמטית.

דרור גוברמן: רחוקה מהרמטית.

דרור גוברמן: לסגור פרצה שקיימת בנושא של ניקוב חורים בגוף האדם.

דרור גוברמן: זאת פעולה שכנציג משרד הבריאות וכאיש מקצוע אני מתנגד לה.

דרור גוברמן: זה לא רלוונטי.

דרור גוברמן: אנשים רוצים בזה ומותר להם לרצות בזה.

דרור גוברמן: תפקידנו כמשרד, זה לוודא שתהיה בפניהם האינפורמציה הרלוונטית על מנת שיוכלו לקבל את ההחלטה, לרבות אזהרות מיוחדות.

דרור גוברמן: בנוסף, לדאוג שהדברים ייעשו בצורה שמסכנת במידה קטנה יותר את הבריאות.

משה שרוני: האם אלה הם בעלי תעודות?

דרור גוברמן: אין תעודות.

דרור גוברמן: זה הוא מקצוע שאינו מוסדר, וקשה מאוד לחשוב על ההסדרה שלו.

משה שרוני: מה הסיבה?

דרור גוברמן: מראש מדובר על פעילות שהיא נגד ההיגיון הרפואי.

דרור גוברמן: כיצד ניתן להסדיר, איך להזיק במידה יותר קטנה?

משה שרוני: אני לא מבין.

משה שרוני: מצד אחד אתם מתנגדים ומצד שני אתם רוצים לאשר את זה בתנאים מסוימים.

משה שרוני: למה לא חושבים שאיש כזה שעוסק בגוף האדם, חייב לעבור קורס ומבחן כדי לקבל תעודה.

דרור גוברמן: אנחנו מציעים קורס, אבל הקורס איננו דן בשאלה איך תעשה את החור בצורה טובה, כי אנחנו חושבים שאין צורה טובה.

דרור גוברמן: הקורס בא להגיד, איך תמנע העברת זיהומים.

דרור גוברמן: אם היינו מתעלמים מהמצב החוקי המקובל בארץ, היינו אומרים כי אנחנו היינו רוצים לאסור בחוק את ביצוע הפעולה.

דרור גוברמן: זאת לא המציאות וזאת לא הגישה שלנו.

דרור גוברמן: אנחנו אומרים, כי מאחר ואנחנו לא יכולים לאסור זאת בחוק, אנחנו מבקשים שורה של מדדים, שביניהם קורס קצר בנושא של מניעת זיהומים ותנאי הגינה נדרשים.

משה שרוני: אתם מסתפקים בזה, בעוד שאני יודע שאפילו פדיקוריסטית ומניקוריסטית צריכה לעבור קורס ולקבל תעודה, וזה פחות מסוכן לעשות מניקור או פדיקור מאשר לעשות את זה.

דרור גוברמן: גם בפדיקור, במניקור, בקוסמטיקה ובכתובות קעקע, אין היום רשיון לעסוק במקצוע.

דרור גוברמן: יש לימודי תעודה, אבל לא חייבים תעודה כדי לעסוק בתחום.

משה שרוני: העניין לא מוסדר.

וילמה מאור: תציגו את הפרטים לגבי תנאי התברואה.

אילנה מישר: אני אציג את חלק מהפרטים בתקנות.

דרור גוברמן: הבקשה שלנו מופיעה בסעיף ב.

אריה אלדד: למה למעט באוזניים?

דרור גוברמן: כי לגבי אוזניים יש כבר.

משה שרוני: יש מזמן תקנה לגבי אוזניים.

אריה אלדד: למה לא לאחד את התקנה הזאת?

אילנה מישר: התנאים קצת שונים לגבי אוזניים.

אילנה מישר: יש מכשירים ספציפיים לניקוב חורים באוזניים.

דרור גוברמן: מקריא את 1א.

דרור גוברמן: אני רוצה לפרט.

דרור גוברמן: לא קיים תקן בריאותי מחייב לתכשיטים מהסוג הזה.

דרור גוברמן: קיימים חומרים שיש בהם סיכון בריאותי מסוים.

דרור גוברמן: לדוגמא, תכשיטים שמכילים ניקל יכולים לגרום לאלרגיה לניקל.

דרור גוברמן: זה גורם משמעותי מבחינת השכיחות שלו בין הגורמים לאלרגיה.

דרור גוברמן: לא רצינו לפרט ולתת רשימה של עשה ואל תעשה.

דרור גוברמן: אין שום חובת רישום של החומרים האלה כחומרים מותרים.

דרור גוברמן: זה לא נמצא בפיקוח.

דרור גוברמן: המידע איננו ברשותנו.

דרור גוברמן: לכן, החובה היא של מי שמשתמש.

דרור גוברמן: קיימים חומרים מוסכמים, והגדרנו כאן חלק מהדרישות.

דרור גוברמן: פני התכשיט צריכים להיות חלקים כדי שלא יזדהם המקום, ללא שריטות וגבשושיות, תכשיר מעוקר וכו'.

דרור גוברמן: השלב הבא, הוא בסעיף 4 שמדבר על שיטת העבודה בתנאים היגייניים.

דרור גוברמן: מקריא את סעיף 4.

דרור גוברמן: הדרישות כאן בנויות על היגיון בריא מקצועי.

משה שרוני: האם זה סטנדרט בינלאומי או סטנדרט ישראלי?

דרור גוברמן: לא קיים סטנדרט בינלאומי בנושא הזה, אבל אלה דברים מקובלים.

דרור גוברמן: הלכנו על הקו הפשוט ביותר, לא מסובך וסביר.

משה שרוני: הלכתם על סטנדרט עממי בלבד.

דרור גוברמן: זה לא עממי.

דרור גוברמן: זה סטנדרט מקצועי מבחינת ביצוע פעילות חודרנית בעור.

דרור גוברמן: לפי זה הלכנו.

דרור גוברמן: הדבר הנוסף, הוא נושא השילוט.

דרור גוברמן: הרצון המקורי שלי - ובילינו שעות בדיונים בנושא הזה עם עו"ד מישר והמשנה למנכ"ל - היה שיהיה כתב הסכמה מודעת לביצוע הפעולה.

דרור גוברמן: כאשר הסתבר לנו שאנחנו לא יכולים לעשות זאת במסגרת התקנות הקיימות, הבקשה המינימלית היא להזהיר את הציבור באמצעות שלט, שבו יהיה כתוב שקעקוע או ניקוב חורים בגוף אינם רצויים מבחינה רפואית, שכן הם עלולים לגרום לכאבים, זיהומים, צלקות, הפרעה בתפקוד ולבעיות בריאות אחרות, כגון תגובות אלרגיות.

דרור גוברמן: אין לבצעם באנשים הסובלים ממחלות כרוניות, בפרט בלוקים בבעיות במסתמי הלב או בנשים בהריון.

דרור גוברמן: זה מבחינתנו המינימום הנדרש.

משה שרוני: איך תעשו את הפיקוח?

משה שרוני: האם יש לכם צוותים לפקח על זה?

דרור גוברמן: רישוי עסקים הוא חובה של הרשות המקומית.

משה שרוני: מי זאת הרשות המקומית?

דרור גוברמן: העירייה.

משה שרוני: מה יש לעירייה?

דרור גוברמן: יש לה סוכן של לשכת הבריאות.

אריה אלדד: כמו מספרה, חנות של קצב או של מזון.

אריה אלדד: יש להם תנאים מקבילים תברואתיים לרישוי עסקים.

דרור גוברמן: הגורם המקצועי המייעץ לעירייה הוא לשכת הבריאות המחוזית.

משה שרוני: עד כמה שידוע לי, לעיריות אין את הכלים הללו.

משה שרוני: אני הייתי בעירייה 35 שנה מנהל אגף לפיקוח כללי.

משה שרוני: אנחנו משלים את עצמנו.

משה שרוני: לעיריות אין את הכלים לדברים האלה.

שלום גולדברגר: למסעדות יש כלים לפיקוח?

משה שרוני: גם כן לא.

שלום גולדברגר: אז אנחנו יכולים לפטור את העיריות מכל חובותיהן.

משה שרוני: השאלה המרכזית היא, איזה סנקציות תנקטו נגד העבריינים בנושאים אלה.

שלום גולדברגר: יש פיקוח על מעל העיריות שעושה לשכת הבריאות המחוזית.

שלום גולדברגר: יש מחלקה לבריאות הסביבה עם מספר לא מספיק של מפקחים.

משה שרוני: השאלה היא, האם יש מספיק תקנים ללשכת הבריאות.

דרור גוברמן: התשובה היא לא.

דרור גוברמן: ככל שחובת הפיקוח הולכת וגדלה, כוח האדם הולך וקטן.

משה שרוני: בגלל שאנחנו עושים כל הזמן רפורמות.

אריה אלדד: הערה בנושא השילוט.

אריה אלדד: התייחסתם כאן לנושא הצלקות.

אריה אלדד: כל חור בגוף גורם לצלקת.

אריה אלדד: זה חלק מהמנגנון הריפוי הטבעי.

אריה אלדד: יש תופעות טרגיות, ואנשים לא כל כך מודעים להן.

אריה אלדד: הן נקראות צלקות היפרטרופיות או כלואידים.

אריה אלדד: אנשים שכתוצאה מפציעה קלה יחסית או מניתוח קטן מפתחים צלקות ענקיות.

אריה אלדד: חלק מהאנשים לא יודעים אם הם עברו פעם ניתוח תוספתן והצלקת של ניתוח התוספתן היא גדולה ומכוערת, הם עלולים לפתח באזור הנחיר גוש בגודל האף אם יעשו נקב באף.

אריה אלדד: לכן הייתי מציע לצרף לשילוט הערה שאומרת: "אם אתה פיתחת בעבר צלקת בולטת נוקשה לאחר ניתוח או פציעה (צלקת היפרטרופית או קלואיד), אתה עלול לפתח תופעה דומה כתוצאה מהניקוב או מכתובת הקעקע.

אריה אלדד: מומלץ כי תיוועץ ברופא המשפחה".

אריה אלדד: זה סוג של אזהרה כדי ליידע את הציבור בסכנות.

דרור גוברמן: מקובל לחלוטין.

אילנה מישר: אני רוצה רק לדבר על הניסוח של המשפט הזה.

אריה אלדד: אפשר לנסח אותו בדרכים שונות, אבל לצרף אזהרה שתיידע את הציבור בסכנות.

וילמה מאור: האם יש סנקציות כלפי העבריינים?

אילנה מישר: כן.

אילנה מישר: התקנות האלה הן לפי חוק רישוי עסקים, ומי שמפר אותן, זאת עבירה.

וילמה מאור: מה היא הענישה שם?

אילנה מישר: הענישה שם היא ענישה חמורה, עד 18 חודשי מאסר או קנס עד 67,000 שקל.

משה שרוני: אנחנו חיים רק על כסף.

אילנה מישר: יש גם מאסר.

משה שרוני: אבל על פי רוב הכסף יותר חשוב לנו מאשר המאסר.

עירית לבנה: אני רוצה לשאול לגבי הגבלת גיל לילדים ובני נוער.

עירית לבנה: האם זה קיים?

משה שרוני: כתוב שם שזה עד גיל 16.

משה שרוני: צריך אישור מההורים.

עירית לבנה: את זה צריך להדגיש בשילוט מאוד ברור.

וילמה מאור: זה נמצא כבר בשילוט.

משה שרוני: האם יש מישהו שמתנגד?

משה שרוני: זה אושר.

וילמה מאור: אני לא אאשר עד אשר תעבירו לנו בצורה מסודרת את השינויים.

משה שרוני: תודה רבה, הישיבה נעולה.