ועדת המשנה לנושא ביטול הפטור ממכרז שניתן לחברת שראל, כנסת 17, פרוטוקול מספר 7, 2006-08-16 11:10

אריה אלדד: וצריך לומר, לטובת כלל בתי החולים במדינת ישאל, ולא רק הממשלתיים.

דני לאור: אנו משרתים 29 בתי חולים במדינת ישראל, שהם גם הממשלתיים, גם שירותי בריאות כללית, גם התאגידים הציבוריים כמו הדסה, כמו ביקור חולים, כמו בתי החולים בנצרת.

דני לאור: אני חושב שהזכרתי את כל בתי החולים במדינת ישראל, ואלמנטים מסומים ברפואת הקהילה, כאשר ההנחיה היא להחזיק את הדלתא של מוצרי מצבי חירום, כלומר אנו לא מחזיקים עבור הטיפול השוטף באזרחים, אם זה תרופות שגרה וכו', אלא תוספת שירותי הבריאות הנצרכים כתוצאה ממצבי חירום.

דני לאור: דוגמה מהחודש האחרון, כתוצאה ממה שהיה היו המון פצועים שהיו צריכים קיבועי גפיים באמצעות מכשור מיוחד מעבר לצריכה הרגילה של עם ישראל.

דני לאור: המקבעים סופקו לכל בתי החולים שהיו צריכים להשתיל אותם.

אריה אלדד: למרות שלא הוכרזה שעת חירום.

דני לאור: שעת חירום משרתת את המדינה כל השנה.

אריה אלדד: מה ההבדל בין זה, אגב, לבין פיגוע גדול, שבו יש הרבה נפגעי גפיים ויש לקבע אותם?

דני לאור: סך הכל נפגעי הגפיים באירוע גדול מבחינה מספרית, זה נבלע בששים לעומת מה שהיה בלחימה הזאת, למשל מקבעים צריכים להיות בגוף האדם חודשיים-שלושה, וזה נמשך על פני חודש, אתה לא יכול לעשות שימוש מחדש בתקופה הזאת, לכן היה צריך תגבור של ציוד.

דני לאור: דוגמה אחרת, שבכלל לא במצב חירום – היו תרופות שהיו חסרות בעולם לפני מספר חודשים, הפרין, היה חסר בכל מדינת ישאל ובעולם למשך חודשיים בגלל פגם בתהליך הייצור של החברה.

דני לאור: האגף לשעת חירום סיפק לכלל בתי החולים במדינת ישראל, ממשלתיים ולא ממשלתיים, הפרין, ואחר-כך הושלם לנו המלאי.

דני לאור: אנטיביוטיקות נדירות, למשל כדורי סינטו - אנו מהווים הבאפר למדינת ישראל במקרים שצריך את התרופות האלה בכמויות כאלה ואחרות.

אריה אלדד: הסיבה שהאגף לשעת חירום מחזיק מלאים כאלה, כי בסוגים מסוימים של לוחמה אלה התרופות שמשתמשים בהן.

דני לאור: אנו מחזיקים גם מלאי תרופות וגם מלאי מכשור ניטור והחייאה בגלל התוספת שנדרשת בעיתות מלחמה או בעיתות עימות.

דני לאור: למשל, בלחימה האחרונה בית החולים רמב"ם הוריד פגייה למרתף.

דני לאור: רוב ציוד הניטור שלו מקובע לקיר.

דני לאור: בנו מחלקות באתרים חדשים, היה צריך להחליף את הציוד שהושאר בקומות העליונות, כנ"ל בית החולים פורייה, כל בתי החולים שקלטו מספרים משמעותיים קיבלו מאתנו ציוד.

דני לאור: איך נאגר הציוד שלנו; אנו מחזיקים מערך מחסנים מאילת ועד צפת, והציוד מחולק לשלוש קבוצות; אחת – מחסנים שמוחזקים על-ידי האגף, מופעלים על-ידי האגף עם רמות מלאי שרשות האשפוז העליונה אישרה לאגף להחזיק, על-פי מתארי החירום השונים, צפי נפגעים, צפי חולים.

דני לאור: קבוצה שנייה היא ציוד שהאגף משאיל למחסני חירום, שנועד למקרים של אירועים שבית החולים צריך את הציוד במיידי, למשל אירוע טוקסיקולוגי המוני שיכול להיות כתוצאה מתאונה של משאית שמתהפכת, למשל - צריך תרופות נגד שיהיו ברמת בית החולים, וזה נמצא חלקו בבית החולים, גיבוי נמצא ברמה הלאומית.

דני לאור: ציוד שברור שאין לו משמעות לאומית אלא לצורך הפעלת בתי חולים, למשל אלונקות, כיסאות גלגלים, תוספת מיטות, בגדי מיגון ללוחמה כימית ועוד, וקבוצה שלישית של ציוד, שהיא די חדשה, זה מיקור שלנו לספקים להחזקה אצלם, ושתי דוגמאות גדולות – התמיסות לתוך הווריד, הוצאנו אותם ממחסני אגף לספקים, מהסיבה שתהליך הרענון שלהם הוא בעייתי, היות שאורך חיי המדף של הנוזלים הוא שנתיים, ואתה חייב לספק אותו לצרכנים עם לפחות אורך חיי מדף של שנה, כלומר כל שנה אנו מרעננים את כל המלאי.

דני לאור: מי שעושה את זה הוא החברה שמוכרת, לכן אמרנו: במקום שהלוגיסטיקה, להכניס ולהוציא - הוצאנו את זה החוצה, זה נצא במחסני טבע, לצורך העניין, ומלאי מסוים של תמיסות נדירות, שאין שימוש, מוחזק אצלנו, ואנו רק מפקחים, שרמות המלאי שנקבע נשמר והרענון מתבצע כסדרו.

דני לאור: מיקור נוסף הוא כל המכשור הרפואי, היות שאין לנו כוח אדם לתחזק מקצועית את המכשור, הוצאנו אותו במכרז לספק חיצוני שמתחזק עבורנו את המכשור, ויכול להיות שיעברו שנים רבות עד שנשת

דני לאור: מש בו – מכשור הנשמה, מוניטורים, מכונות רנטגן ניידות וכו', כל מה שהוא מכשור רפואי, כמה מאות מכשירים.

אריה אלדד: את כל הציוד הזה אתם קונים באמצעות שראל?

דני לאור: גם חוזה המיקור נעשה באמצעות שראל.

דני לאור: אנו לא גוף שיכול להוציא מכרזים, אין לנו תשתית לכך.

אריה אלדד: אתם יכולים חוקית, רק אין לכם מנגנון.

דני לאור: בסכומים האלה אני לא רשאי להוציא מכרזים כלל, אין לי גם גוף לבקר את ההצעות שמקבלים.

דני לאור: אין לי אנשי מקצוע שיכולים לומר, האם הצעה של חברה X להחזיק את המכשור הרפואי טובה יותר מקצועית מגוף B.

אריה אלדד: כלומר אם מחר אין שראל, מדינת ישראל תצטרך להקים גוף רכש באגף לשעת חירום- -

דני לאור: עם מומחים רבים בתחומים השונים שבהם אנו מתעסקים, להחליט על תעדוף.

אריה אלדד: יש לך הערכה, איזה תוספת כוח אדם תידרש לאגף לשעת חירום, אם מחר אין שראל?

דני לאור: להתעסק רק בחלק מהדברים – נגעתי כרגע רק בנושא מחסנים.

דני לאור: ההסכם בין האגף לשעת חירום או ממשלת ישראל, משרד הבריאות ושראל, נחתם לראשונה ב-77', וכששראל הוקמה, נחתם ההסכם שוב ב-92' ואז ב-94', והוא מתחדש לפי מה שמתחייב בחוק.

דני לאור: הוא מורכב מהסכם רכש ומהסכם רענון.

דני לאור: בניגוד לצרכן רגיל, התחלופה של הציוד אצלנו היא קטנה מאוד.

דני לאור: אנו מחזיקים את הדלתא מעבר לצריכה של מדינת ישראל לדברים מאוד ספציפיים, אורך חיי מדף של תרופות הוא בין שלוש שנים לחמש שנים, יש דברים שהם שנתיים, המחסנים שלי כרגע - בין 700 ל-800 מיליון ₪, תלוי איך סופרים את הציוד.

אריה אלדד: כולל הדברים שאתה מחזיק במיקור?

דני לאור: מה שאני חתום עליו.

דני לאור: הדברים שצריך לרענן הם סדרי גודל של בין 200 ל-250 מיליון ש"ח סך הכל.

דני לאור: שליש מהמלאי שלי אני צריך לרענן, זה כולל תרופות, נוזלים, ציוד חבישה.

דני לאור: 250 מיליון ₪ אני צריך שיהיה מרוענן.

דני לאור: שאר הדברים – אין צורך לרענן אותם, כלומר אני צריך לרענן בין 200 ל-250 מיליון סך הכל.

אריה אלדד: מתוך האינוונטר שהוא מחזיק למדינה, שליש חייב רענון.

דני לאור: חלקו בתדירות של אחת לשנתיים, חלקו – אחת לשלוש, חלקו – אחת לחמש.

דני לאור: יש דברים שהמדינה קונה, ויודעת, שכשיפוג התוקף יש לזרוק ולרענן.

אריה אלדד: חלק מהציוד ומהתרופות שמדינת ישראל רוכשת ויודעת שלא תוכל לרענן, אך איזה סדר גודל של ציוד המדינה יכולה לרענן?

דני לאור: זה בין 200 ל-250 מיליון ש"ח, שצריך לרענן.

אריה אלדד: כמה מזה הולך לרענון כל שנה?

דני לאור: התוכנית היא רבעונית.

דני לאור: ההנחיה לבתי החולים הממשלתיים לרענן, כי אנו יכולים לאכוף, לקנות רק לבתי חולים ממשלתיים, ולכן חשוב שכמה שיותר בתי חולים ממשלתיים נכנסים לתוכנית הרענון.

אריה אלדד: לצורך העניין, אם שיבא לא קונה בשראל 90% מהקניות שלו, האם הוא קונה את מה שאתה רוצה לרענן?

דני לאור: יש תוכנית רענון, שאומרת: X פריטים, אנו משתדלים לרענן כשנשארת לפחות עוד שנת מדף אחת, כדי לא להעמיד את בתי החולים בבעיה של קוצר זמן.

דני לאור: אנו לא עובדים מול בתי החולים.

דני לאור: אנו שולחים לשראל תוכנית רענון שלנו, יש לי פה דוגמה, אתן לוועדה דוגמה רבעונית – X פריטים בעלות מסוימת, שאנו מבקשים משראל לרענן עבורנו.

דני לאור: היא כספק לבתי החולים הממשלתיים מוכרת להם, כלומר היא קונה ממני לכאורה הפריטים, מוכרת אותם לבתי החולים ומוכרת לי בחזרה ציוד חדש עם אורך חיי מדף מלא.

דני לאור: אני לא מסוגל לנהל מול כל בתי החולים תוכנית רכש.

דני לאור: כאשר יש צורך לרענן יותר מהצריכה הצפויה של בתי החולים, אנו פונים גם לקופת חולים בבקשה לעזור לנו בפריטים מסוימים לרכש, כאשר אנו רואים שהמערכת הממשלתית לא תספיק.

דני לאור: כל בית חולים ממשלתי שנכנס תחת ההנחיה שהוציא מינהל רפואה שמחייב את בתי החולים לסייע לנו, ככל שיותר בתי חולים ייצאו מההנחיה הזאת, שוק ההיצע לקבל תרופות עם אורך חיי מדף נמוכים יקצר, ויותר תרופות יגיעו לדד-אנד של חודש-חודשיים לפני שצריך לזרוק אותן, ולא יהיה לנו מה לעשות.

דני לאור: זה לא רק אובדן, לקנות חדש, אלא גם ההשמדה עולה הון עתק.

דני לאור: זה להטמין ברמת חובב.

דני לאור: לפני שנתיים תרופות שאי-אפשר היה לרענן – מיליון ₪ עלה לנו רק תהליך הזריקה.

אריה אלדד: אחת העמדות שהושמעו כאן על-ידי האוצר היא ששראל יקרה.

אריה אלדד: לצורך העניין, כשאתה קונה אנטיביוטיקה בשראל, אתה משלם יותר ממה ששיבא יכול לקנות את זה אצל הספק כי הוא גדול, אבל ודאי הרבה יותר ממה שקופת חולים כללית, שהיא הקניין הכי גדול במדינה, יכול לקנות.

אריה אלדד: האם אתה יכול לרענן מול קופת חולים, כשמחיר הקנייה שלך מראש הוא גבוה?

דני לאור: למרות שבחוזה עם שראל יש תג מחיר לרענון, בפועל שראל לא גובה ממני אגורה אחת על רענון, היא עושה את זה כחלק מהשירות לעם ישראל.

אריה אלדד: כלומר אם היא מכרה לך תרופה ב-X ₪, היא מקבלת אותו ממך חזרה באותה עלות, ומחזירה לך תרופה חדשה, מרועננת באותה עלות.

דני לאור: לא אותה עלות.

דני לאור: כשאני מתקשר על רכש תרופות, חייב שיהיה רכש ורענון, אחרת מראש אנו אומרים שאנו קונים כדי לזרוק, כי אין לנו דרך לרענן בכוחות עצמנו - לא מבחינת כוח אדם, לא מבחינת תשתית לוגיסטית.

דני לאור: זאת אופרציה גדולה מאוד.

דני לאור: הרענון היחיד שעולה לי כסף הוא ההסכם עם טבע מדיקל על רענון של כל התמיסות, אבל בפועל הוא לא עולה לי כלום, כי היום הם מחזיקים במחסנים שלהם על חשבונם, ואני משלם את הרענון על-פי נוסחה שנקבעה בדיוק באותו מחיר, כך שזה חוסך את הארנונה, עלות מחסנים, שכירות מחסנים.

אריה אלדד: תיאורטית, למה כל מלאי התרופות לא יכול להיות מוחזק אצל היצרנים עבור המדינה בלי שהאגף לשעת חירום יצטרך מערך מחסנים ורענון?

דני לאור: שאלה מצוינת.

דני לאור: אחת הסוגיות שבדקנו היתה של שפעת, אנו רכשנו מלאי של מאות-מיליונים של תרופות פנדמיה, ואחת האפשרויות היתה להחזיק את המלאי בשוויץ בחברת ראש.

דני לאור: אנו מחזיקים אצלנו דברים שבוודאות לא נוכל לקבל בלוחות זמנים שאנו רוצים, ואף אחד בשום הסכם משפטי בין-לאומי לא יוכל להבטיח שנוכל לקבל את זה, כאשר כל העולם צריך אותה תרופה.

דני לאור: אף אחד לא מבטיח לנו ששוויץ או גרמניה לא תלאים, אם יהיה פנדמיה גם שם.

דני לאור: דוגמה אחרת, כספית, כשהיתה תקופת הכוננות לאנטרקס החזקנו מלאי של זריקה מסוימת בגרמניה.

דני לאור: העלות היא הרבה יתר מאשר לקנות ולהחזיק פה, כי אף חברה לא מוכנה להחזיק אצלה רמות מלאי במחסנים ללא תשלום – זה להגדיל שטחי אחסון, זה מערכת בקרה, זה לא יוצא זול יותר כלכלית.

דני לאור: לכן הוחלט חלק להעביר לארץ, חלק לבטל.

דני לאור: מעבר לרכישה הראשונית של הציפרו שילמנו 600 אלף ש"ח בשנה אחסנה, וזה בערך מה שאני משלם על כל המחסנים שלי בארץ ארנונה.

דני לאור: לגבי רענון מול צרכנים אחרים, אנו עובדים מול צרכנים אחרים, אך לא בצורה שיטתית, אלא על פריטים בודדים ששראל מודיע שהוא לא מסוגל לרענן.

דני לאור: הבעיה היא גנריקה ומספרים קטלוגיים.

דני לאור: למשל, אנו מחזיקים אקמול.

דני לאור: לבתי החולים הממשלתיים לא משנה, אם אני לוקח אקמול מחברה א', ב' או ג'.

דני לאור: לקופת חולים זה כן משנה בגלל הסכמי הרכש שיש לה עם אותם יצרנים ובגלל מה שהיא מזינה למערכות המחשוב, כלומר אם יש לי אקמול מטבע והם עובדים עם אקמול מדקסון, הם לא יכולים לרכוש אקמול מטבע, זה תכשיר אחר, אי-אפשר לרענן אותו.

דני לאור: עלינו על זה גם בדברים קריטיים יותר מאקמול, למשל חלק ממכונות ההנשמה שלנו אינם מופיעים ברשימה הקטלוגית של קופת חולים, ואת ציוד העזר שנדרש עבורם – צנרות וכו' - הם לא יכולים להזמין.

אריה אלדד: מה יקרה, להערכתך, אם שראל תיעלם?

דני לאור: אם שראל תיסגר ותימצא מערכת רכש אחרת עבורי, פתרתי את בעיית הרכש.

דני לאור: הבעיה, שאני צריך חברה שעושה רכש ורענון כמקשה אחת.

דני לאור: כרגע במבנה הנוכחי ובתקנים הנוכחיים ובתקציב שיש לאגף, אין סיכוי שנוכל ליישם תוכנית רענון מול עשרות ספקים במדינה, כי זה לתפור עבור כמות הרבה מאוד צרכנים.

דני לאור: למשל, אוכל להביא דוגמאות מתוכנית רכש- -

אריה אלדד: אני רואה פה מסמך של חוזר מינהל רפואה לבתי החולים.

דני לאור: אקרא מה שכתוב פה:

דני לאור: על-מנת להבטיח שהמלאי הנמצא במחסני שעת חירום יהיה תקף ותישמר הכוננות, פועל האגף לרענון מלאים.

דני לאור: לאגף הסכם רענון עם שראל, באמצעותה מתבצע רענון שוטף.

דני לאור: היות שלא כל בתי החולים עובדים עם שראל, כתוב:

דני לאור: לאור הקשיים שנתקל האגף ברענונים וכדומה, פונה מינהל רפואה לבתי החולים וכו'.

אריה אלדד: לצורך העניין, זאת פנייה של משרד הבריאות גם לבתי חולים כמו שיבא, שכמעט בכלל לא קונה בשראל, או רמב"ם, שקונה 50% בשראל, שגם הם ישתתפו במאמץ הזה וירכשו אותם פריטי ציוד שהאגף לשעת חירום צריך לרענן באמצעות שראל.

דני לאור: יש לי כאן דוגמה של רענון רבעון אחד, זה כמויות אדירות של פריטים.

דני לאור: יש פה עוד דוגמאות, מ-2004, מ-2006.

אריה אלדד: ניקח את המסמכים האלה ונצרף אותם לפרוטוקול הוועדה.

אריה אלדד: בימים האחרונים לאור ההנחיה של משרד האוצר לבטל את הפטור מחובת מכרזים, אני מבין שכבר נתקלת בקשיים לרענן מול שראל.

דני לאור: הבנתי ששראל לא חתמה על המסמך, היא לא יכולה להחזיק מלאים ולבצע את השחלוף, חדש תמורת ישן, דרכי.

דני לאור: אני חושש שתוכנית הרבעון הנוכחי תידחה.

אריה אלדד: קיבלת הודעה משראל?

דני לאור: לא קיבלתי הודעה רשמית משראל, אך אני יודע דרך הנהלת המשרד, שהודיעו שהם לא חותמים, ועלולות להיות בעיות.

דני לאור: אני יודע, זה, כנראה, לא בא לידי ביטוי בגלל המלחמה, ובאמת, הם מאוד קואופרטיביים- -

אריה אלדד: נכון גם לומר שבזמן המלחמה יש לך פחות בעיות רענון, כי יש לך יותר צריכה של המלאים שלך?

דני לאור: פחות צריכה.

דני לאור: תפישת אחזקת הציוד לשעת חירום אומרת שקודם כל משתמשים במה שיש בבתי החולים ובשראל.

דני לאור: אנו לא גיבוי לבתי החולים, אלא גיבוי לספקים, כלומר אני גיבוי לשראל ולשירותי אספקה של קופות חולים, כלומר אני לא מוכר ישירות לבתי החולים.

דני לאור: זה חייב לעבור בצינור האספקה הרגיל.

דני לאור: כל עוד יש במערכת במלחמה מוגבלת שאין צריכות גדולות, המערכת מסתדרת עם מה שיש בבתי החולים ובשראל או בשירותי אספקה או בכל גורם אחר שמספק לבתי החולים.

דני לאור: למה יש לי פחות - היות שהפעילות השוטפת, שהיא האמצעי העיקרי לרענון, היא פחותה, היכולת לרענן היא עוד יותר פחותה, כלומר היקף ההזמנות משראל הוא קטן יחסית לעומת - אם בבית חולים רמב"ם היו 50% תפוסה בזמן מלחמה, מטבע הדברים, הוא צרך פחות תרופות שהוא יכול לרענן מולי.

דני לאור: בתי חולים מזמינים משראל לפי מה שהם צריכים.

דני לאור: הם אם צרכו פחות, הם יזמינו פחות.

דני לאור: אני לא מוכר ישירות לבתי חולים, אלא במקרים מאוד נדירים.

דני לאור: אנו הגיבוי של הספקים.

אריה אלדד: יש הערכה, באיזה היקף שנתי אתם מרעננים ציוד?

דני לאור: בין 40 ל-50 מיליון ש"ח מדי שנה.

אריה אלדד: ויש חשש שבהיעדר גוף שראל או דמוי שראל, ילכו לפח.

דני לאור: או לבנות מערכת חלופית.

אריה אלדד: אם אין לנו שראל או דמוי שראל, יכול להיות ש-40 או 50 מיליון במלאי החירום של מדינת ישראל יצטרכו להיזרק מדי שנה.

דני לאור: אמת, והיות שעלות ההטמנה של הכמות הזאת היא בערך 10% מזה, תעשה חשבון, אם המדינה מוכנה כל שנה לזרוק 50 ולהשקיע 50 פלוס 5 הטמנה, זה תענוג יקר, לצורך העניין.

אריה אלדד: האם אי פעם במגעים שלך, ואני מדבר על דברים שעלו בין השורות או בביטוי מפורש, קיבלת את הרושם שהביקורת של משרד האוצר על שראל הוא כי הוא גוף יקר, לא יעיל, מנופח או מושחת?

דני לאור: יחסי העבודה שלי עם שראל הם יחסי עבודה פרופר.

דני לאור: ברור לי שכגוף מתווך הם לוקחים שכר תיווך.

דני לאור: לא חשתי באף אחד מהדברים שהזכרת.

דני לאור: יכול להיות שבחלק מהדברים הם יותר יקרים, בחלק הם פחות יקרים.

דני לאור: לגבי נושא מושחת – קטונתי מלומר.

דני לאור: לא נתקלתי.

דני לאור: אני רק יכול לומר שבכל נושא שפניתי לשראל בדברים דחופים, רכש של מכרזים במהירות, לבדיקת איכות ביצוע, לא היתה פעם אחת שהתאכזבתי מהשירות שקיבלתי.

אריה אלדד: אתם קונים 100% בשראל?

דני לאור: כן.

אריה אלדד: האם ייתכן, שאם היו מרשים לך, לצורך העניין, להתנהג כמו בית החולים שיבא – לקנות בשראל במקום שכדאי, להתייחס למחירון שראל כאל בייס ליין, ולקיים משא ומתן עם ספקים ולקנות בזול יותר, האם ההוצאות של מדינת ישראל לצורך מלאי שעת החירום היו קטנות יותר?

דני לאור: האם הגוף שאני קונה ממנו גם מבטיח רענון – זאת השאלה, וזה רענון לאורך זמן, כלומר זאת חתונה כמעט קתולית, כי כל עוד אני מחזיק מוצר מסוים והמדינה החליטה להחזיק מוצר מסוים, צריך לרענן את זה כל שנה.

אריה אלדד: האם ניסיתם אי פעם לבוא בדברים עם איזהשהו ספק של תרופות ולומר לו: אני קונה ממך ציוד, ובלבד שתסכים לרענן?

דני לאור: ניסינו להגיע להסכם עם שירותי אספקה של קופת חולים, כספק של שליש מבתי החולים במדינה.

דני לאור: העסק הזה הוא הרבה יותר בעייתי בגלל שיטת העבודה שלהם, חוסר-הגמישות לעומת הגופים הממשלתיים, שיכולים לצרוך הכל ברגיעה, קופת חולים לא צורכת הכל ברגיעה.

דני לאור: בחירום כולם יצרכו כל מה שניתן להם, אך ברגיעה יש מגבלות שאנו לא יכולים לעמוד בהן.

אריה אלדד: לצורך העניין, מה אכפת לך לקנות את האקמול של קופת חולים למלאי החירום?

דני לאור: הם לא יכולים להתחייב לי שאת האקמול שהם קנו הם יצליחו להחזיק מרוענן 20 שנה.

אריה אלדד: כלומר אתה אומר שניסיתם לבדוק את זה מול מנגנון הרכש של קופת חולים, ולא הצלחתם.

דני לאור: זה לא התקדם בגלל כל מיני בעיות טכניות, לדעתי.

דני לאור: היו שם גם בעיות משפטיות ובעיות לוגיסטיות שלא הצלחנו להתגבר עליהן.

אריה אלדד: אם המדינה תשיג לקופת חולים כללית פטור מהמגבלה הזאת, יכול להיות שתצליחו לקנות את מלאי החירום בזול יותר?

דני לאור: אם הם נותנים לנו אותו סל של רכש ורענון והתחייבות לשנים רבות קדימה לכל הסל שאנו מחליטים לקנות, למשל אם תרופה X, קופת חולים תחליט שבשנה הבאה היא לא משתמשת בה, אבל אנו כמדינה החלטנו שאנו כן משתמשים בה, תהיה לה בעיה טכנית לרענן אותה.

אריה אלדד: אבל זה נכון, כנראה, גם לשראל, כי אם בעוד שנה בתי החולים מאיזו סיבה יפסיקו להשתמש בתרופות האלה כי הגיע דור חדש, אבל אתה עדיין זקוק לתרופה הישנה, שראל לא קונה אותה ממך.

דני לאור: יש לנו תוכנית לירידת בלאי מהירה.

דני לאור: יש פריטים שאנו מחליפים מקבוצה א' לקבוצה ב'.

דני לאור: יש תוכנית כזאת, שמתבססת עדיין על שרידי צריכה בארץ וגם אספקה לגורמי חו"ל במחיר מופחת יותר.

דני לאור: הכוונה היא למנוע זריקה של תרופות.

דני לאור: הכנסת תרופה חדשה זה לא מעכשיו לעכשיו, זה לוקח שנים, וכשמתחיל הטרנד הזה אנו מפסיקים לרכוש מדור א', עוברים לדור ב', וגם אז שראל מוכנה לקנות מאתנו דור א' ולהחזיר לנו בדור ב', ואני לא בטוח שכל אחד יהיה מוכן לעשות את זה.

אריה אלדד: יש עוד משהו שאתה רוצה להוסיף בנושאים שדיברת עליהם?

דני לאור: נראה לי שכיסינו הכל.

אריה אלדד: תודה רבה, הישיבה נעולה.