ועדת הפנים ואיכות הסביבה, כנסת 17, פרוטוקול מספר 39, 2006-08-28 11:00

גאלב מג'אדלה: בוקר טוב לכולם.

גאלב מג'אדלה: אנחנו זימנו את ישיבת ועדת הפנים ואיכות הסביבה של הכנסת לדיון עם שר הפנים והמנהל הכללי של משרדו בעקבות המלחמה בצפון ותוצאותיה.

גאלב מג'אדלה: אני אפתח ואומר לכם שאין לי שום כוונה להעסיק את ועדת הפנים, ולא אתכם, אך ורק ב-150 מיליון שקלים שחולקו מרזרבת השר ממשרד הפנים, ואין לנו שום כוונה לרדת מחוצה ישראל לשום מחלף ולשום סמטה.

גאלב מג'אדלה: ואני גם לא מתכוון להעביר שום מסרים פוליטיים וגם מדיניים בדיון חשוב זה, שלא תהיינה אי הבנות, כי לנו יש עניין לשקם את הצפון, זאת המטרה ועל זה יהיה הדיון, שלא תהיינה אי הבנות.

גאלב מג'אדלה: יש כאן ציבור גדול ורב ואנחנו רוצים למצות את הדיון כפי שצריך, כי אזרחי ישראל, בצפון לפחות, צופים בנו ומצפים מהישיבה הזאת להרבה דברים.

גאלב מג'אדלה: זה הדבר הראשון.

גאלב מג'אדלה: דבר נוסף שאני רוצה לומר לחברי הוועדה, ואני דיברתי עם חלק מהם, ככל שהתאפשר לי הדבר, אנחנו נקיים דיון נוסף עם שר האוצר, כי אנחנו מדברים על ממשלת ישראל שהחליטה להקים קבינט חברתי והחליטה לקבל החלטה בנושא הצפון.

רוני בר-און: אני יכול להציע לך הצעת ייעול?

רוני בר-און: קודם דבר עם שר האוצר, קבל ממנו מה שאתה צריך, ואז אני אסביר לך איך אני מתקן את הצפון, ככה.

גאלב מג'אדלה: לא, אדוני שר הפנים.

גאלב מג'אדלה: אדוני שר הפנים, אתה הספקת להכיר את יושב ראש ועדת הפנים ואיכות הסביבה של הכנסת די טוב ב-17 השנים האחרונות.

גאלב מג'אדלה: אני לא מתכוון לעסוק בשום דבר פופוליסטי ובשום דבר עם כבוד.

גאלב מג'אדלה: קודם כל הוועדה הזאת צריכה לדון עם שר הפנים, כי היא נקראת ועדת הפנים ואיכות הסביבה של הכנסת.

גאלב מג'אדלה: אם יש לך הסתייגות בוועדת הפנים מול שר האוצר, אני אשמח לעשות את זה.

גאלב מג'אדלה: אני יודע, אתם חברים טובים ואתם מסודרים, אבל אנחנו גם מוכנים לסייע.

גאלב מג'אדלה: אבל הנוהל התקין והאמת צריכה להתחיל בזה שדנים אתך, שומעים ממך, מה המדיניות של המשרד שלך שהיא נגזרת מהמדיניות של הממשלה ומה חושב אדוני שר הפנים ומשרדו, כדי שאנחנו נמלא את השליחות שלנו ואת התפקיד שלנו כלפי הצפון וכלל אזרחי המדינה.

גאלב מג'אדלה: אז אני אשמח תמיד לשמוע הצעות שלך, ואני קשוב להן, אבל לא תמיד מקבל אותן.

גאלב מג'אדלה: אני רוצה לומר לאדוני שהיינו בשבוע שעבר ביום רביעי בסיור בצפון.

גאלב מג'אדלה: ועדת הפנים, חלק מהחברים נטלו חלק פעיל מאוד בסיור הזה.

גאלב מג'אדלה: מהסיור הזה ומהדיון אחר כך עם ראשי הערים בכרמיאל, עם יושב ראש מרכז שלטון מקומי, שמענו הרבה דברים, רשמנו, התרשמנו, היה גם סיור, לדעתי, טוב, יצרנו קשר גם עם האוכלוסייה וגם עם פרנסי היישובים והשאלות שנשאלות, אדוני שר הפנים, הן האם הופקו לקחים מההיערכות למלחמה הזאת, בטרם התחילה?

גאלב מג'אדלה: וההיערכות לה?

גאלב מג'אדלה: האם עכשיו שוקדים על הפקת לקחים להיערכות עתידית?

גאלב מג'אדלה: ובסיור הזה שמענו לא מעט דברים.

גאלב מג'אדלה: אנחנו לא נביא את כל הדברים לכאן, יסלחו לי ראשי הרשויות, חבריי מהצפון והאחרים, אבל עלו שם למשל שני דברים שראיתי בהם מהות להעלות אותם.

גאלב מג'אדלה: אחד, הפעלת פס"ח (פינוי, סעד, חללים), שלא הופעל, והדבר הנוסף, ריתוק עובדים בשעת מלחמה.

רוני בר-און: שכן הופעל או לא הופעל?

גאלב מג'אדלה: ריתוק עובדים לא הופעל, אין חוק, אין הסכם, אין חקיקה, אין שום דבר.

רוני בר-און: אין חקיקה?

רוני בר-און: יש חקיקה למכביר.

רוני בר-און: ריתוק עובדים?

רוני בר-און: סליחה, הכל קם ונופל על הפעלת משק לשעת חירום, זה החוק, כולל פס"ח (פינוי, סעד, חללים), היא נגזרת של הפעלת משק לשעת חירום.

רוני בר-און: פס"ח (פינוי, סעד, חללים), אין לה שום עצמאות.

גאלב מג'אדלה: ריתוק עובדים לא הופעל ולא יכול להיות מופעל, כי ריתוק עובדים זה נושא בפני עצמו והשאלה הזאת עלתה והתלבטו בה אנשים.

גאלב מג'אדלה: אני אומר רק שתי הערות לגבי הקריטריונים של חלוקה כדי שמזה נפיק לקחים לגבי הקריטריון העתידית.

גאלב מג'אדלה: שני דברים צרמו לי שלא נכללו בקריטריונים, ואני לא מדבר כרגע על ה-150.

גאלב מג'אדלה: זה קרה.

גאלב מג'אדלה: אנחנו רוצים לדבר על העתיד, ה-150 זה כסף קטן.

רוני בר-און: בשבילך, בשבילי לא.

גאלב מג'אדלה: אני מדבר על הקריטריון של נפילה בשטחים פתוחים, לעומת שטחים צפופים.

גאלב מג'אדלה: זה דבר אחד.

גאלב מג'אדלה: עם כל הכבוד, נפילה בשטחים פתוחים, הנזק שלה הוא כאין וכאפס לעומת שטחים צפופים.

גאלב מג'אדלה: והדבר השני שלא לקחתם בחשבון זה המצב הסוציו-אקונומי.

גאלב מג'אדלה: השר רוניבר-און לא לקחנו בחשבון.

גאלב מג'אדלה: כן, לא לקחתם, לפי המסמך שקיבלתי מכם, לא נלקח בחשבון.

גאלב מג'אדלה: אני יכול להגיד לך, המסמך כאן, נמצא פה.

גאלב מג'אדלה: אנחנו יכולים לעבור עליו.

רוני בר-און: אז אתה טועה.

רוני בר-און: זה פעמיים נלקח בחשבון, גם בחלוקה הראשונה וגם בחלוקה השנייה.

גאלב מג'אדלה: יכול להיות.

גאלב מג'אדלה: הנה המסמך הוא כאן, נשלח על ידי המנהל הכללי שלך.

גאלב מג'אדלה: אתה יכול לעיין בו ולומר לנו גם את התגובה שלך.

גאלב מג'אדלה: מה שכן, בהתייעצות עם חבריי בוועדת הפנים ואיכות הסביבה, אנחנו גם מתכוונים להקים צוות מעקב לנושא שיקום הצפון, כי אנחנו יודעים ומודעים לזה שהנושא ייקח, לצערנו הרב, במקום שבועות, חודשים.

גאלב מג'אדלה: ולכן יש צורך שהכנסת תעקוב אחרי ביצוע תוכנית שיקום הצפון של הממשלה.

גאלב מג'אדלה: היות ואני רוצה לאפשר לאדוני השר , אולי גם למנהל הכללי של משרדו ואחר כך למספר ראשי רשויות, ובוודאי למרכז שלטון מקומי ואחר כך לחברי הוועדה, שמאוד מחשיבים את הנושא, אני מסתפק בזה בשלב זה ואני מעביר את רשות הדיבור לשר הפנים, מר רוני בר-און.

רוני בר-און: דיברת על הפעלת פס"ח (פינוי, סעד, חללים), על צווי ריתוק, על הקריטריונים, סוציו-אקונומי...

גאלב מג'אדלה: ושטחים פתוחים מול שטחים צפופים.

רוני בר-און: מאה אחוז.

רוני בר-און: קודם כל, תודה רבה לך אדוני היושב ראש, על ההזדמנות.

רוני בר-און: תודה רבה לכל חברי הכנסת על העניין שאתם מביעים בנושא, בעיקר על התמיכה שקיבלנו מכם במהלך כל המלחמה, שעודדתם אותנו בכל הפעילות שעשינו והטלפונים שקיבלנו והמכתבים שקיבלנו.

רוני בר-און: באמת היה נעים להרגיש שהכנסת וגם ראשי הערים, וגם מרכז שלטון מקומי תומכים במהלכים שעשינו בממשלה במהלך כל המלחמה הזאת.

רוני בר-און: כמובן שהיתה תמיכה מקיר אל קיר של חברי הכנסת, יהודים ולא יהודים, צריך לומר ביושר, על הנחיצות של המלחמה הזאת, על הנכונות של המלחמה הזאת וברוח הימים האלה, אולי כאילו כדי---

גאלב מג'אדלה: נחיצות לא אמרנו.

רוני בר-און: על הנחיצות.

רוני בר-און: חלק גדול מחבריך---

גאלב מג'אדלה: ממני לא שמעת מלה על הנחיצות.

רוני בר-און: אז אתה חושב שהיא לא היתה נחוצה.

גאלב מג'אדלה: אני מתקן אותך.

גאלב מג'אדלה: ממני, כיושב ראש לא שמעת מלה על נחיצות ואמרתי שאני לא הולך למסרים מדיניים ופוליטיים מהתחלה.

רוני בר-און: הבנתי.

רוני בר-און: ואני גם שמח שאנחנו מדברים ברוח הימים האלה, שגם אדון נסראללה הודה אתמול בגדול 'טעיתי', ואני חושב שזה עושה איזה שהוא סדר יום ציבורי חדש, במיוחד ביום הזה שאנחנו נפגשים פה.

רוני בר-און: אני אסקור מיד גם את הפעילות של משרד הפנים במהלך המלחמה וגם את הדברים, כפי שהציג משרד הפנים בדיון הראשוני של קבינט.

רוני בר-און: אנחנו לא מדברים, חבר הכנסת מג'אדלה, יושב ראש הוועדה הנכבדה, לא על הצלת הצפון וגם לא על שיקום הצפון.

רוני בר-און: אנחנו מדברים בקבינט המיוחד הזה, שהורכב בראשות ראש הממשלה, על פריצת הדרך של הצפון, של הגליל, של אזור חיפה, לא ברמה של שיקום, אלא ברמה של יציאה לדרך חדשה.

רוני בר-און: עכשיו, מכיוון שהעלית פה מספר עניינים, אני אשיב עליהם, לפני שאכנס לדיון עצמו.

רוני בר-און: כשאתה מדבר על אי הפעלת צווי ריתוק ועל אי הפעלת פס"ח (פינוי, סעד, חללים), אז הכתובת היא יותר קרובה אליך מאשר אליי.

רוני בר-און: הכתובת היא שר הביטחון.

רוני בר-און: מי שהיה צריך להפעיל את משק לשעת חירום זה שר הביטחון, הוא מופקד על משק לשעת חירום.

רוני בר-און: פס"ח (פינוי, סעד, חללים) היא נגזרת מוחלטת של משק לשעת חירום.

רוני בר-און: חרף כל זה, המנהל הכללי ואני---

גאלב מג'אדלה: אבל מדובר באותה בממשלה

רוני בר-און: אני, אין לי טענות אליו.

רוני בר-און: אל תשאל אותי מה צריך היה לעשות.

רוני בר-און: אבל בוודאי אי אפשר להפעיל את פס"ח (פינוי, סעד, חללים), כל עוד משק לשעת חירום לא מופעל ומשק לשעת חירום זה גם התוצאה או המחולל או המהלך של הוצאת צווי ריתוק.

רוני בר-און: עכשיו אני רוצה להגיד גם לגבי צווי ריתוק וגם לגבי פס"ח (פינוי, סעד, חללים).

רוני בר-און: פס"ח באופן פורמלי לא הופעלה על פי הוראה שלי, על פי הוראה של המנהל הכללי של משרד הפנים, פס"ח, איך להגיד?

רוני בר-און: הופעלה בדרך לא פורמלית.

רוני בר-און: זאת אומרת, סיפקנו למעלה מ-40 אלף ערכות שינה, למקלטים, וגם ללא-מקלטים, למקומות שבהם היה צריך, בגלל תזוזה של אנשים.

רוני בר-און: זאת אומרת, פס"ח, באספקט הזה לא רק הופעלה, אלא הופעלה גם הופעלה.

רוני בר-און: עכשיו מעבר לעניין הזה של צווי ריתוק, אני רוצה לומר לכם, לשתף אתכם באנקדוטה.

רוני בר-און: בלילה שבין רביעי לחמישי החליטה הממשלה על תחילת המבצע.

רוני בר-און: ביום חמישי המנהל הכללי ואנוכי עלינו לצפון, המנהל הכללי לגזרה אחת ואני לגזרה אחרת.

רוני בר-און: בגזרה שבה אני הסתובבתי גיליתי תקלות קשות ביותר, בניהול ערים מסוימות, אני לא אנקוב כאן בשמן, מפני כבודן.

רוני בר-און: וכשביררתי למה התקלות האלה נובעות, נאמר לי שחלק גדול מהנהלת העיר, גם ההנהלה הנבחרת הפוליטית, אבל בעיקר ההנהלה הביצועית ברחה, ברמות הכי גבוהות שיש.

רוני בר-און: במקומות מסוימים אפילו תוך עשיית שימוש ברכב הביטחון של העירייה ואני, כפי שלפחות חברי הכנסת וחלק מראשי הערים מכירים אותי, לא בחלתי במלים, כדי להביע את חוסר שביעות הרצון שלי מההתנהלות הזאת.

רוני בר-און: וחלק מראשי הערים אמרו לתקשורת שבמקום ששר הפנים יטפח אותם ויעודד אותם ויחזק אותם בשעתם הקשה, הוא נוזף בהם על זה שהעירייה שבראשותם לא מתפקדת.

רוני בר-און: חברים, אני מודיע לכם באופן הברור והנחרץ ביותר, הלקח הראשון והכי ברור והכי נחרץ של המערכה הזאת היא שבמקום שהיתה הנהלת עיר וראש עיר מתפקד רציני, אחראי, לא היו בעיות.

רוני בר-און: וגם אם היו בעיות, הם נפתרו.

רוני בר-און: ובמקום שהיתה הנהלת עיר רופסת ולא אחראית ולא רצינית ולא קומפטנטית, הכול קרס ושום עזרה לא עזרה.

רוני בר-און: תודה רבה.

נאדיה חילו: מה עם אמצעי מיגון?

רוני בר-און: אני לא רוצה לנהל ויכוח.

רוני בר-און: על איזה אמצעי מיגון את רוצה לדבר?

רוני בר-און: על מערכות אזעקה שלא רוצים להפעיל במקומות מסוימים?

גאלב מג'אדלה: סליחה, אני מבקש---

רוני בר-און: אני לא רוצה להיכנס לוויכוח.

גאלב מג'אדלה: אל תיכנס לוויכוח, אל תיכנס לשום ויכוח.

רוני בר-און: פעם ראשונה שחילקנו את ה-150 מיליון שקלים קבענו קריטריונים מאוד ברורים.

רוני בר-און: הקריטריונים היו מצב סוציו-אקונומי, מספר אוכלוסין, תזרים ומידת קרבה לקו האש.

רוני בר-און: זה היה המצב בחלוקה של ה-150 מיליון.

רוני בר-און: החלוקה של ה-50 מיליון, חברים, התבצעה! חמישה-ששה ימים אחרי שהתחילה המלחמה.

רוני בר-און: אתם יודעים מה היתה הטענה?

רוני בר-און: אתם יודעים על מה רצו להוריד לי את הראש?

רוני בר-און: למה רמזי ג'רייסי קיבל הכי הרבה כסף מכולם.

רוני בר-און: למה נצרת היתה בראש רשימת המקבלים.

רוני בר-און: אמרו לי: 'מה קרה?

רוני בר-און: למה צריך לתת לנצרת?

רוני בר-און: כולה נפלו שמה טיל אחד או שניים'.

רוני בר-און: אחר כך חילקנו את ה-150 מיליון.

רוני בר-און: ל-150 מיליון---

גאלב מג'אדלה: נהגת לפי הקריטריונים.

רוני בר-און: כל הזמן הקריטריונים.

רוני בר-און: אתה לא רוצה להתווכח אתי.

גאלב מג'אדלה: לא על ה-50 מיליון.

רוני בר-און: ב-150 מיליון שחולקו אחרי שבועיים ויותר, מרגע שהתארכה המלחמה, מרגע שהיה ברור שהפיזיולוגיה שלה, או הנרטיב של הסיפור של המלחמה הזאת זה מספר הנפילות, הכנסנו את מספר הנפילות.

רוני בר-און: ואז באו אליי ואמרו 'אבל ביומיים האחרונים קיבלתי עוד 50 או 60 קטיושות ביום'.

רוני בר-און: אבל צריך היה לעצור באיזה מקום, כי אחרת הייתי צריך לחכות עם הכסף עד שהמלחמה תיפסק, עד שתיכנס הפסקת האש.

רוני בר-און: הרי הייתי מוכרח לשים מחסום באיזה שהוא מקום ולהגיד 'אוקיי, כרגע אני מחלק'.

רוני בר-און: את המספרים של הנפילות לא ספרו פקידי משרד הפנים, את המספרים של הנפילות ספרו המשטרה, פיקוד העורף והרשויות, ככל שיכולנו לדבר איתן.

רוני בר-און: עכשיו שואל יושב ראש הוועדה הנכבד, למה ספרתם שטחים פתוחים, ולא ספרתם נפילות באזור אוכלוסייה צפוף.

רוני בר-און: זה שוב שאלה קנטרנית.

גאלב מג'אדלה: שאלה עניינית, למה קנטרנית?

רוני בר-און: היא קנטרנית.

גאלב מג'אדלה: למה?

רוני בר-און: אתה רוצה לשמוע?

גאלב מג'אדלה: כן, אני רוצה לשמוע.

רוני בר-און: אז תצעק עוד פעם למה, אז אני אסביר למה.

גאלב מג'אדלה: כן, תסביר לי למה ואל תגיד שהיא קנטרנית, אל תיתן לה דימויים, תדבר עניינית.

רוני בר-און: אתה רוצה לתת לי להשיב?

גאלב מג'אדלה: כן, אני רוצה לתת לך להשיב, אבל אל תקנטר אנשים.

רוני בר-און: אתה רוצה לתת לי להשיב?

גאלב מג'אדלה: כן, בבקשה.

רוני בר-און: זו פעם אחרונה שאני שואל אם אתה רוצה לתת לי להשיב, אם לא – אני קם והולך.

גאלב מג'אדלה: אל תאיים עליי, תעשה לי טובה, אל תאיים עליי.

גאלב מג'אדלה: עליי לא מאיימים, אתה רוצה, בבקשה, סע לשלום.

רוני בר-און: אתה יכול לעשות פוליטיקה - לא על הראש שלי.

גאלב מג'אדלה: זה לא פוליטיקה, להיפך.

רוני בר-און: אתה רוצה לערבב פה יהודים וערבים, אני אגיד לך שאלה קנטרנית.

גאלב מג'אדלה: זה לא ערבים ולא יהודים, זה----

רוני בר-און: זה רק.

גאלב מג'אדלה: מה פתאום?

גאלב מג'אדלה: למה זה ערבי ויהודי?

גאלב מג'אדלה: מה זה שייך לערבי ויהודי?

רוני בר-און: ההבדל בין שטחים פתוחים לשטחים לא פתוחים פשוטה.

גאלב מג'אדלה: אם הייתי שואל אותך שאלה אחרת---

רוני בר-און: אתה לא נותן לי להשיב.

גאלב מג'אדלה: אל תיתן לזה דימוי, רוני, לא זאת הכוונה.

רוני בר-און: בפעם האחרונה, אני מבקש ממך, יושב ראש הוועדה, בפעם הבאה שתיכנס לדבריי, אני אפסיק, אני לא אשתתף בדיון הזה.

רוני בר-און: אם אתה רוצה לשמוע את עצמך, אתה לא צריך להזמין את שר הפנים.

רוני בר-און: חברי הוועדה וראשי הערים האלה בוודאי אוהבים לשמוע אותך יותר מאשר הם אוהבים לשמוע את שר הפנים, אז למה אני צריך להפריע לך ולמה אתה צריך להפריע לי?

רוני בר-און: אתה רוצה לתת לי לדבר?

רוני בר-און: בבקשה.

רוני בר-און: אתה לא רוצה לתת לי לדבר – אני מכבד אותך והולך מפה ואתן לך לדבר עד מתי שאתה רוצה.

רוני בר-און: הנפילות בשטחים פתוחים, הנפילות שגורמות נזק לרכוש, הנפילות שגורמות נזק פיזי לא מכוסות על ידי כספים של משרד הפנים.

רוני בר-און: את הכספים האלה משלם מס רכוש וקרן פיצויים.

רוני בר-און: עכשיו השאלה היא לא קנטרנית באספקט שאתה שאלת אותה.

רוני בר-און: אני יודע בדיוק מי בוחש בחלוקה של הכסף.

רוני בר-און: אני יודע בדיוק מי בוחש.

רוני בר-און: בוחש בן אדם, או כמה אנשים, שיש להם אינטרס, שהם באו ממקום שבו הם גרים, יש להם תפקיד במערך, אבל מקום המגורים שממנו הם באים, לטענתם, לא קיבל מספיק.

רוני בר-און: למה?

רוני בר-און: כי לא היו שם נפילות.

רוני בר-און: אבל הם גם ישבו במקלטים, כי כאשר נופלים טילים בחיפה, כל הקריות יושבים במקלט וזה נכון שהחיים משתבשים בקרית ביאליק ובקרית אתא ובקרית מוצקין ובקרית ים, אבל אני צריך קריטריון שאני יכול לאחוז בו, קריטריון מספרי.

רוני בר-און: זה היה הקריטריון המספרי היחיד הזמין.

רוני בר-און: ומי בחש?

רוני בר-און: בחש מי שבא וחשב שמועצה אזורית, נגיד מועצה אזורית מטה אשר, שיש לה טריטוריה יחסית גדולה, הגיאוגרפיה בגליל המערבי מסדרת למועצה האזורית מטה אשר טריטוריה גדולה, אבל לא כל כך הרבה צפיפות אוכלוסין.

רוני בר-און: מה אני יכול לעשות, החברים מחיזבאללה שירו לתוך מטה אשר לא שאלו אותי.

רוני בר-און: אם היו שואלים אותי, יכול להיות שהייתי אומר להם 'תירו גם לפה, כדי שהם יקבלו כסף מה-150 מיליון'.

רוני בר-און: אבל הם לא שאלו אותי.

רוני בר-און: הקריטריון היה נפילות.

רוני בר-און: נקודה.

רוני בר-און: לפי שטח גיאוגרפי.

רוני בר-און: לא יכולנו לעשות קריטריון אחר.

רוני בר-און: במקומות שבהם ראינו עיוותים, תיקנו את העיוותים האלה, עשינו כמה הרצות.

רוני בר-און: למשל, במספר אוכלוסין.

רוני בר-און: תיקח לדוגמה את מטולה.

רוני בר-און: מטולה לא יצאה עד היום האחרון מהמקלטים, פשוט לא היו שמה חיים והם חטפו בלי סוף נפילות, אבל מה לעשות שבמטולה יש 1,900 אוכלוסין.

רוני בר-און: זאת אומרת, כשאתה מכניס את הגורם של האוכלוסין לתוך המערכת, מטולה עוד צריכה לתת כסף למשרד הפנים ולא לקבל כסף.

רוני בר-און: איך אתה פותר את זה?

רוני בר-און: אתה מריץ את זה ואתה מריץ את זה פעמיים ואתה מתקן, אתה עושה תיקונים, אתה עושה הסטים.

רוני בר-און: אבל בסוף היום, חברים, כשיש 91 רשויות שמקבלות כסף, לא יהיה מצב שאפילו חצי יהיו מרוצים.

רוני בר-און: עכשיו אני אגיד לכם איך אני יודע.

רוני בר-און: אני יודע.

רוני בר-און: כי כשאני מצלצל לראש רשות ואני אומר לו, 'אהלן, מה שלומך?', הוא אומר 'הכול טוב'.

רוני בר-און: אמרתי, 'גמרנו לחלק, אתה הולך לקבל איקס'.

רוני בר-און: הוא אומר, 'בסדר, מצוין.

רוני בר-און: אבל כמה מקבל השכן שלי?

רוני בר-און: כמה מקבל זה מדרום, כמה מקבל זה מצפון?

רוני בר-און: ' זה סדר העולם.

רוני בר-און: חברים, זה סדר העולם.

רוני בר-און: אני לוקח את האחריות, הקריטריונים האלה נעשו על ידי: 1) המנהל הכללי של משרד הפנים; 2) נציגות של משרד האוצר; 3)

רוני בר-און: נציגות של משרד ראש הממשלה 4) חשב המשרד; 5) יועץ משפטי של המשרד.

רוני בר-און: אני לא נכנסתי, לא ראיתי, זה לא עניין אותי.

רוני בר-און: הביאו לי את הרשימה רק אחרי שהכסף היה ברשויות.

רוני בר-און: עכשיו אני רוצה שתבינו, משרד הפנים חילק בתקופה של 3 שבועות למעלה מ-240 מיליון שקלים.

רוני בר-און: זה נכון ש-90 מיליון שקלים אלה כספים שהיו שייכים לרשויות.

רוני בר-און: זה ההפרשים בין המענקים, מענקי האיזון של 2005 ו-2006, אבל בסדר העניינים הרגיל, הכסף הזה היה עובר לכל המוקדם בתשלום מענקי האיזון של ספטמבר, אוקטובר, נובמבר ודצמבר.

רוני בר-און: ואנחנו בתוך יומיים הרצנו את כל המערכת באמצע יולי, ואמרתי להם 'שלמו את כל ההפרשים האלה במכה אחת'.

רוני בר-און: למה?

רוני בר-און: כדי להקל על תזרים המזומנים.

רוני בר-און: תכלית הכסף הזה שחולק, ה-50, ה-150, וה-90 היתה אחת; הקלה על תזרים המזומנים של רשויות שיושבות במקלטים שאין בהן פעילות עסקית, שהן לא גובות ארנונה, שהן לא גובות דוחות חנייה, שהן לא גובות אגרות, היטלים, של תכנון, של בנייה, של כל היוצא באלה והן צריכות לשלם משכורות לעובדים שנשארו.

רוני בר-און: מה עשינו ב-50 מיליון?

רוני בר-און: כשאני אמרתי לראשי הרשויות שראיתי אצלם שהרשויות לא מתפקדות, כי אנשים ברחו, היתה לחלק מראשי הערים תשובה ניצחת: 'איך אתה רוצה שהם יעבדו, אם הם לא קיבלו משכורת?'.

רוני בר-און: זו תשובה יפה מאוד.

רוני בר-און: התשובה הזאת רק לא זוכרת דבר אחד, שלא אני משלם את המשכורות של עובדי הרשויות המקומיות.

רוני בר-און: אף אחת מכל הרשויות המקומיות במדינת ישראל, אף אחת, העובדים שלה הם לא עובדי מדינה.

רוני בר-און: הם עובדים של הרשות.

רוני בר-און: ואם יש פה ראשי רשויות ואם היו רשויות שנכון ליום התחלת המלחמה היו חייבים 9 משכורות ו-10 משכורות, לא אני אשם בזה.

רוני בר-און: ראשי הרשויות שחלק יושבים פה, אשמים בזה.

רוני בר-און: אתם יודעים מה אני אומר על זה?

רוני בר-און: ביושר, צריך להגיד את זה ביושר.

רוני בר-און: תלמדו שאני אומר את מה שאני חושב וחושב את מה שאני אומר.

רוני בר-און: בחלק מהרשויות הלנת השכר היא תרגיל מכוון.

רוני בר-און: יותר מזה – בחלק מהרשויות, עובדי הרשויות מבקשים 'אל תשלמו לנו משכורת, כדי שנקבל את זה בתוכנית חיסכון הכי טובה במשק'.

רוני בר-און: 10% פיצויי הלנת שכר לשבוע הראשון ועוד 5% פיצויי הלנה על כל היתר.

רוני בר-און: וגם אם מגבילים את זה על פי חוק לסך הכול 25% פיצויי הלנה לשנה, אני לא מכיר תוכנית חיסכון יותר טובה מזה.

יורם מרציאנו: כן, אבל בתי הדין כבר פסקו בעניין.

רוני בר-און: יורם, אמרתי לך, פסקו על ה-25.

רוני בר-און: תאמין לי שאני יודע מה שאני אומר.

גאלב מג'אדלה: יורם, זה חלק משיקום הצפון.

גאלב מג'אדלה: סליחה, חכה.

גאלב מג'אדלה: סליחה.

רוני בר-און: איפה ההזמנה?

רוני בר-און: אני יכול לקבל אותה?

גאלב מג'אדלה: ההזמנה?

גאלב מג'אדלה: אצלך במשרד.

רוני בר-און: יש לנו את ההזמנה לישיבה?

גאלב מג'אדלה: מה השאלה?

גאלב מג'אדלה: תשאל אותי, אני אענה לך.

רוני בר-און: בוא אני אגיד לך.

רוני בר-און: עוד פעם הערה, כמו השאלה, קנטרנית.

רוני בר-און: כשאתה אומר שזה חלק מהדיון בשיקום הצפון, לא זה הדיון שהוזמנתי.

רוני בר-און: אני הוזמנתי לדיון לאחר סיור הוועדה ליישובי הצפון, בעקבות המלחמה.

רוני בר-און: זה הכול.

רוני בר-און: לא שיקום ולא שום דבר.

רוני בר-און: אבל אני אענה גם על שיקום.

גאלב מג'אדלה: אבל מה, מה?

רוני בר-און: אבל אני מבקש עוד פעם, לא ל---

גאלב מג'אדלה: בעקבות המלחמה בצפון.

רוני בר-און: אני אומר, אל תפריע לי.

רוני בר-און: אני אומר שראשי רשויות, חד משמעית, בחלק מהמקומות עיכבו והעלימו שכר במזימה כדי שהשכר המולן ישולם ויפוצה במדרגות שאי אפשר לקבל בתוכנית חיסכון אחרת.

טלב אלסאנע: איזה רשויות, אדוני השר?

רוני בר-און: אני אגיד לך.

רוני בר-און: בוא נשמע את הצעקה.

גאלב מג'אדלה: חבר הכנסת אלסאנע, זה לא הדיון.

טלב אלסאנע: אנחנו רוצים לדעת.

גאלב מג'אדלה: אבל לא זה הדיון, חברים.

גאלב מג'אדלה: אל תלך לסמטאות, זה לא הדיון.

טלב אלסאנע: באיזה רשויות מדובר?

רוני בר-און: רגע, רגע.

רוני בר-און: מישהו ביקש תשובה, יקבל תשובה.

רוני בר-און: זה סטטוס שקיבלתי לפני החלוקה של ה-50 מיליון.

רוני בר-און: ואמרתי לכם, אמרו לי 'איך אני יכול לבקש מהעובדים שלי לרוץ, אם לא שילמתי שכר?'.

רוני בר-און: בוא נראה.

רוני בר-און: אז קיבלנו סטטוס של 40 רשויות מתוך 91 שבהם מעוכב שכר.

רוני בר-און: מה מעניין אתכם?

רוני בר-און: מעל חמישה חודשים איפה שעוכב שכר, או לקרוא גם את כל אלה...?

טלב אלסאנע: איפה כתבו בכוונה כדי להלין שכר כתוכנית חיסכון?

טלב אלסאנע: איזה רשויות מקומיות עיכבו את תשלום השכר בתור תוכנית חיסכון?

רוני בר-און: אתה לא רוצה לדעת, טלב.

רוני בר-און: אתה לא רוצה לדעת.

טלב אלסאנע: אני באמת רוצה לדעת.

רוני בר-און: אתה רוצה לפי חלוקה אתנית?

טלב אלסאנע: לא, בכלל.

רוני בר-און: למה לך, טלב, תגיש שאילתה, עזוב נו, עזוב נו.

רוני בר-און: אני יכול להגיד לך שבחלק הארי מהרשויות האלה שעליהן אני מדבר, בלי שאני אנקוב בשמן, בכל הסיורים שלי לא ראיתי אפילו בית כנסת אחד.

רוני בר-און: מספיק לך?

רוני בר-און: זה הכול.

רוני בר-און: למה לך יותר מזה?

רוני בר-און: למה לך, טלב?

רוני בר-און: עזוב נו.

רוני בר-און: אתה יודע שאני שמתי בראש מעייניי בתפקידי כשר הפנים, לפני שהתחילה המלחמה הזאת, דווקא לטפל במגזר הלא יהודי, אז אל תמשוך אותי בלשון, עשה לי טובה.

גאלב מג'אדלה: זה אני יכול להעיד.

רוני בר-און: ואני גם מתכוון לעשות את זה.

גאלב מג'אדלה: בשיחות מסודרות.

רוני בר-און: אני רוצה להגיד לכם עוד דבר.

רוני בר-און: ופעם אחת שקיבלנו.

רוני בר-און: .. זאת אומרת, מה זה קיבלנו?

רוני בר-און: זה כסף שלנו.

רוני בר-און: זה נכון שהאוצר הבטיח לנו, ואני מאמין שאני אקבל אותו, אבל הסיכום היה שהאוצר מביא 100 מיליון ואני מעביר אותו.

רוני בר-און: אם הייתי מחכה לקבל את הכסף מהאוצר, הכסף עוד לא היה אצלכם, אני מודיע לכם.

רוני בר-און: אבל העברתי אותו ואני אקבל אותו מהאוצר, זה בסדר.

רוני בר-און: אין לי בעיה.

רוני בר-און: אבל רצינו את המהירות, הזמן היה פה חשוב.

רוני בר-און: נתקלנו בבעיה אחרת.

רוני בר-און: באנו להעביר את הכסף והחשבונות של הרשויות, בחלקם הגדול, מעוקלים.

רוני בר-און: חשבונות מעוקלים.

רוני בר-און: יושבים פה חברי כנסת וראשי מועצת עיר שיודעים, הם צלצלו אליי, הם צלצלו למנהל הכללי, התחננו 'אל תעבירו את הכסף, כי זה לא יגיע אלינו, המעקלים יאכלו את הכסף'.

רוני בר-און: אז אנחנו באופן אישי, המנהל הכללי, אנחנו סיכמנו פעם אחת עם המעקלים הגדולים, עם ראש רשות המסים, וצריך להגיד תודה לג'קי מצא שהסכים להקפיא את ההליכים ולהסיר את העיקולים לתקופה, ועם המנהל הכללי של הביטוח הלאומי, שהוא אחד הנושים היותר גדולים של הרשויות המקומיות, שגם הוא הקפיא, ועדיין היו מעקלים פרטיים.

רוני בר-און: אני אישית דיברתי עם עורכי דין שאני מכיר מתחום העבודה שלי, לפני שבאתי לכנסת, וביקשתי מהם 'חבר'ה, תורידו את העיקול פה, תורידו את העיקול פה, כי אנחנו צריכים לשלם לאנשים משכורת'.

רוני בר-און: ויש מקומות שלא הצלחנו.

רוני בר-און: ויש מקומות שעד היום הכסף שוכב אצלי במשרד, משום שראש המועצה ביקש ממני לא להעביר את הכסף.

רוני בר-און: ואני עוד לא רוצה לדבר איתכם על הכסף של הכבאים.

רוני בר-און: חברים, יש בעיה.

רוני בר-און: המבנה המוניציפלי, המבנה של הרשויות, הזיקה בין הרשויות למשרד הפנים, איגודי הערים לכבאות הוא מבנה לא טוב, לא תקין.

רוני בר-און: ואני רוצה להגיד לכם עוד דבר אחד וזה חשוב שתזכרו את זה, וזה חשוב שתזכרו את זה גם בגלל מה שהיה, אבל בעיקר בגלל מה שיהיה.

רוני בר-און: הצרות של הרשויות המקומיות לא התחילו בגלל המלחמה והן לא הסתיימו ביום שהמלחמה הסתיימה.

רוני בר-און: הצרות של הרשויות המקומיות התחילו לפני שלוש וארבע שנים כששחטו את מענקי האיזון וכשהתחילו לקרוע את כל מענקי הרווחה והבריאות, גם בהקשרים שהם הולכים לרשויות, ואת הדברים האלה לא נפתור רק כאשר ייתמו הקרבות.

רוני בר-און: עכשיו, מה שהופיע ברשויות, המופע של המצוקה, המופע של האנשים שישבו במקלטים וזעקתם עלתה השמימה, הוא לא המופע של הרשויות.

רוני בר-און: הוא המופע של העוני במדינת ישראל.

רוני בר-און: הוא המופע של הפריפריה, של היישובים החלשים, של היישובים הרחוקים ובתוך זה של האוכלוסייה היותר חלשה באותם אזורים.

רוני בר-און: כי כאשר בקרית שמונה נשארים 4,000 או 6,000 איש מ-24,000 תושבים, זה באמת החלשים שבחלשים.

רוני בר-און: זה אלה שאין להם קרוב או מודע במרכז הארץ שאליו הם יכולים לנסוע, זה אלה שאין להם 300 או 400 שקלים הוצאות נסיעה גם כדי לשכב באיזה פארק בתל אביב, ואת זה צריך לזכור.

רוני בר-און: וזה לא מה שנוצר ביום אחד או נמחק ביום אחד ובדברים האלה צריך לטפל.

רוני בר-און: אני רוצה להגיד במספר מלים מה אני רואה כאופציה, או מה אנחנו מציגים, או מה אנחנו דורשים מאותו קבינט, מאותה היערכות של שיקום הגליל והצפון והצלת הגליל והצפון, אבל בעיקר הגליל והצפון החדשים, הגליל והצפון שיהיו אטרקטיביים כדי להביא אוכלוסיות חדשות, שלא זו בלבד שיצטרכו לשמור על האוכלוסיות שלא יעזבו, אלא יביאו אוכלוסיות יותר חזקות.

רוני בר-און: אני רואה את זה בשני סוגים.

רוני בר-און: קודם כל בתיקון חוליי העבר, לפני המלחמה.

רוני בר-און: חברים, מענקי האיזון, זאת אומרת, הכסף שמדינת ישראל, משרד הפנים נותן לרשויות המקומיות שמקבלות מענקי איזון, נשחט בין שנת 2000 לשנת 2005 בלמעלה מ-500 מיליון שקלים, שזה למעלה מ-15% מהכסף.

רוני בר-און: ירידה.

רוני בר-און: לעומת זאת, למרבית ההפתעה, האוכלוסין לא רצו להתחשב בכיוון הזה של הירידה במענקי האיזון והאוכלוסייה באותו הזמן גדלה בשיעור של למעלה מ-6%.

רוני בר-און: האוכלוסייה הלא יהודית, שחלקה במחוז הצפון, במחוז חיפה, הוא גדול במיוחד, גדלה בתקופה הזאת ב-9% ומעלה.

רוני בר-און: איפה היו הבעיות של הרשויות המקומיות לפני שהתחילה המלחמה, איפה יהיו הבעיות של הרשויות המקומיות, אם אנחנו לא ניתן לזה את הפתרון המערכתי, גם כשהמלחמה תמה?

רוני בר-און: פעם אחת בהתייחסות של האוצר לתוכניות ההבראה, באי ההכרה בגירעון השוטף לשנת 2005.

רוני בר-און: פעם שנייה בדרך שבה מתייחסים לקביעת החוב המתגלגל.

רוני בר-און: חוב מתגלגל זה חוב שכאשר, נגיד, המדינה אומרת, 'אני מכירה לך בחוב של 100.

רוני בר-און: לצורך תוכנית ההבראה האפקטיבית, אני מכירה לך רק בחוב של 87.5 כי הכסף שאתה מקבל לכאורה היום, אתה צריך לשלם בעוד חודש'.

רוני בר-און: זה לא נכון, זו טעות.

רוני בר-און: ב'ענבי זעם' זה הוכר כ-5%.

רוני בר-און: דרשנו בקבינט לשנות את זה.

רוני בר-און: יש רשויות, חלקן הגדול, מה לעשות, לא יהודיות, שאיך שאני לא הופך את זה, הן רשויות שאי אפשר לקבל בשבילן אשראי.

רוני בר-און: אי אפשר.

רוני בר-און: בשום בנק.

רוני בר-און: בשום ריבית.

רוני בר-און: ואנחנו נעצור את זה.

רוני בר-און: אנחנו, את הצאן המובל לטבח של רשויות בתוכנית הבראה, שבאות אלינו כדי שאנחנו נאשר להן אשראי בריבית של 12.5% לא נאשר.

רוני בר-און: לא נאשר.

רוני בר-און: זה ריבית ששום רשות לא יכולה להתרומם ממנה.

רוני בר-און: אנחנו מדברים במדינה אידיאלית על מענקי איזון על פי נוסחאות גדיש בשיעור של 100%.

רוני בר-און: אין סרט כזה.

רוני בר-און: אבל יש גם סרט אימים הרבה יותר גרוע וזה הפער בין המגזר הלא יהודי למגזר היהודי.

רוני בר-און: המגזר היהודי מקבל בממוצע 84% מהנוסחאות, המגזר הלא יהודי מקבל 76%.

רוני בר-און: אני לא יודע לחיות עם תשובה כזו.

רוני בר-און: וכשאני בא, אז אומרים 'אין בעיה, אז תשווה'.

רוני בר-און: אז אני אומר 'אבל תביאו כסף', אומרים 'אין כסף'.

רוני בר-און: אז איך משווים?

רוני בר-און: - תוריד גם את היהודי לערבי.

רוני בר-און: לא עולה בדעתי.

רוני בר-און: חברים, מאז 2003, מאז מופע האימים של שר האוצר דאז ושר הפנים דאז, ברשויות מקומיות אין מענקי פיתוח.

רוני בר-און: שלוש שנים, 2003, 2004, 2005.

רוני בר-און: אין מענקי פיתוח באף רשות.

רוני בר-און: עכשיו, זה פעם אחת כסף שאתה לא יודע לפתח, זה פעם שנייה כסף שאתה לא מחזיק פיתוח שכבר השקעת בו.

רוני בר-און: זאת אומרת, שאם השקעת בכוס הזאת 10 מיליון שקלים ו-3 שנים אתה לא מתחזק אותה ולא מקבל כסף להמשיך את הפיתוח, גם היא הלכה.

רוני בר-און: הבאנו כסף ב-2006, לצורך העניין הזה.

רוני בר-און: לא מספיק.

רוני בר-און: יש כסף של איחודי רשויות.

רוני בר-און: נעשו איחודי רשויות שלא נעשו כהלכה, בלי תמיכה כספית, מתוך ידיעה ברורה.

רוני בר-און: נעשו איחודים עם ליווי כספי, זה איחודים מפוארים, נפלאים.

רוני בר-און: צריך ללמוד אותם באוניברסיטה.

רוני בר-און: אבל אלה שאיחדו אותם רק בגלל צורך פוליטי, או צורך גיאוגרפי, בלי לתת את הדעת ובלי לבנות את התוכנית הפיסקאלית לאיחוד הזה, זה איחוד שקרס.

רוני בר-און: זה איחוד שימשוך איתו את החוב עד הסוף המר.

רוני בר-און: וצריך לפתור את הדברים האלה.

רוני בר-און: וזה עולה הרבה כסף ואני מקווה שיביאו לנו את הכסף הזה.

רוני בר-און: אני לא יודע להגיד כרגע כמה.

רוני בר-און: מה הנזקים שנגרמו לרשויות במהלך חצי יולי וכמעט חצי אוגוסט: מתחלק בעצם לששה ראשי פרקים.

רוני בר-און: ראש הפרק הראשון הוא הוצאות תפקודיות, השני – הוצאות הצטיידות מיוחדות, השלישי – אובדן הכנסות, ארבע – שיקום נזקים לתשתיות ומבני ציבור, חמש – זה סיוע מיוחד לתושבים ושש זה שיקום נזקים לפרויקטים כלכליים.

רוני בר-און: אני מזכיר לכם, נזקים פיזיים לרכוש משולם על ידי מס רכוש וקרן פיצויים.

רוני בר-און: מחלוקת, אם זה חל גם על מבני ציבור או לא, מחלוקת לא פתורה.

רוני בר-און: אם זה יחול על התקציבים שלנו, זה לא יהיה פתור.

רוני בר-און: אני יכול להגיד לכם שלגבי מטולה, שהיא יישוב חרוש, שעברו דרכו בערך 400 טנקים, הלוך וחזור, ואין שם לא כביש ולא מדרכה ולא מטע, על זה יש איזה שהיא רגולציה מהמבצע הקודם שזה מחובר לאוצר ולא למשרד הפנים, אבל אני לא יודע לגבי אחרים.

רוני בר-און: חלק גדול מיישובי הגבול טחונים עד דק, בגלל העובדה שהם היו שטחי כינוס ושטחי פריסה של מערכות כבדות.

רוני בר-און: מה יש בהוצאות התפקודיות?

רוני בר-און: יש לנו ניקוי ופינוי אזורים שנפגעו, יש פעילות מוגברת במוקד העירוני, שעות עבודה נוספות לעובדים, שעות עבודה נוספות לעובדים ממרכז הארץ שקלטו מפונים על בסיס של רצון טוב, מימון עקיף לגופים נתמכים כמו כבאות ונט"ן, עלויות הפעלת מקלטים ציבוריים, זה חשמל, מים, מיזוג.

רוני בר-און: יועצים, פסיכולוגים לסיוע לאוכלוסייה, טיפול, מה לעשות, בבעלי חיים שנזנחו, הוצאות תפעוליות של רכבים, הוצאה של החזרה לכשירות ניהולית.

רוני בר-און: הוצאות הצטיידות זה רכישת אמצעי מיגון לעובדים, רכישת ציוד למקלטים.

רוני בר-און: אובדן הכנסות והגדלת הוצאות.

רוני בר-און: יש אובדן הכנסות גדול מארנונה, מעסקים, מתעשייה, ממסחר, ממגורים שנפגעו.

רוני בר-און: אנשים עכשיו עוזבים בית ל-6 חודשים, 8 חודשים.

רוני בר-און: יש בתים שנהרסו לגמרי.

רוני בר-און: זה בית שלא משלם ארנונה לעירייה.

רוני בר-און: יש הוצאות גדולות כתוצאה מדלף מים, יש נזקים בתשתיות כמו כבישים, מדרכות, מערכות מים, תאורה עירונית, ביוב, תיעול, גינון, ריהוט ברחוב.

רוני בר-און: יש נזקים במבני ציבור – זה עלינו – חינוך, רווחה, תרבות, דת.

רוני בר-און: מבנים של רשויות מקומיות בחלק מהמקומות, גנים, פארקים, נזקים לציוד עירוני כמו רכבים, תברואה, מערכות מחשוב והוצאות בגין סיוע מיוחד לתושבים כמו טיפול בנפגעים, אספקה של צרכים לאלה ששהו במקלטים, טיפול בקשישים ונטולי יכולת ששהו בביתם, הסעות שהורדנו ילדים לטיפולים יומיים מחוץ למקומות האלה, אוטובוסים,

רוני בר-און: סיוע במימון, פינוי, הוצאות שנגרמו לרשויות שקלטו, הוצאות רווחה וגם שיקום נזקים בפרויקטים כלכליים של הרשויות כמו חופי ים ובריכות שחייה, הרכבל של קרית שמונה מנרה, שיקום של גני חיות, שיקום אזורי נופש סביב הערים.

רוני בר-און: משרד הפנים פעל במהלך המלחמה פעולה מסביב לשעון גם בהנהלת המשרד וגם במחוזות, הסיורים שלנו היו יומיומיים, של כל הגורמים, נתנו מענים ופתרונים בטווח מיידי, בטווח מהיר, בטווח בינוני, וניתן גם בטווח הארוך.

רוני בר-און: אנחנו ערוכים להמשך הפעילות ביחד עם המשרדים האחרים במסגרת אותו הקבינט ובסך הכול אני מוסר את הדיווח פה בסיפוק רב ובגאווה רבה על היכולת של המשרד, של המנהל הכללי, של ההנהלה הבכירה, של מנהלי המחוזות.

רוני בר-און: תודה רבה לכם.

גאלב מג'אדלה: תודה רבה לאדוני השר.

יעקב מרגי: כבוד השר, אין ספק שצריך להושיט יד לצפון, אין ספק שצריך לסייע לצפון.

יעקב מרגי: אני לא מאלה שמגדיר 'הצלת הצפון'.

יעקב מרגי: סיירנו, חברי הוועדה, בצפון, סיירתי בזמן המלחמה, סיירתי אחרי.

יעקב מרגי: אני שמח שהעורף חזק וחזר לשגרה.

יעקב מרגי: אני רוצה את ההקשבה של כבוד השר.

רוני בר-און: אני שומע כל מלה.

יעקב מרגי: אני שמח שהצפון חזרה לשגרה וחזר מהר.

יעקב מרגי: אכן הנזקים צריכים להיות מטופלים.

יעקב מרגי: החשש שמקונן בי ואני מאמין שגם בחלק מחבריי שעכשיו הצפון הוא על סדר היום וזה יבוא על חשבון רשויות אחרות, חלשות.

יעקב מרגי: שלא יובן, אני באמת רוצה להושיט את כל העזרה לצפון.

יעקב מרגי: אני אמרתי בתוכנית שהיתה ביום חמישי, ראיינו אותי, שהולכים לממן את הצפון מהקיצוצים שיפגעו בנגב.

יעקב מרגי: אמרתי שהמכה שקיבל הנגב מכל ממשלות ישראל היא יותר קטלנית ממה שקיבל הצפון מנסראללה.

יעקב מרגי: אז אני רוצה באמת שתרגיע אותנו, בפורום הזה---

רוני בר-און: תנוח דעתך, אנחנו חילקנו את העבודה.

רוני בר-און: אני מסייר בצפון, המנהל הכללי מסייר בדרום.

רוני בר-און: ממחר כל יום הוא מסייר בדרום.

רוני בר-און: אני רואה ראשי רשויות מהדרום, אני נותן להם מענים, אני ישוב איתם.

רוני בר-און: תנוח דעתך, לא הדרום ולא המרכז ישלמו את המחיר של הצפון.

רוני בר-און: אין סיבה כזו.

רוני בר-און: כמובן שלא היית מצפה שתחת אש נגיד למלחמה 'רגע, תעצרי ונתעסק בדברים אחרים.

רוני בר-און: ' אבל אין שום ספק שהדרום והמרכז לא צריכים לשלם את המחיר של הצפון והם לא ישלמו.

יעקב מרגי: ההבהרה התקבלה, תודה.

מגלי והבה: אדוני השר, אני רוצה לברך על המפגש ואני רוצה להגיד לך, בסיור שעשינו בשבוע שעבר בצפון, ואני איש הצפון ואני מסתובב כל הזמן, מצאנו רשויות שאמרו תודה, מצאנו ראשי רשויות שאמרו תודה למשרד הפנים, למשרדי הממשלה, שטיפלו בהם ואפילו חלק מהם היה מופתע תוך כדי מלחמה, לתת מענה לבעיות שהציקו להם, שאפילו בימים כתיקונם לא הצליחו להשיג אותם.

מגלי והבה: מה שכן, אדוני, אני רוצה להגיד לך ואנחנו עקבנו אחרי הבעיות של הרשויות בוועדת הכספים, רוב הרשויות באמת הצליחו לייצב את עצמן.

מגלי והבה: הבעיה הבסיסית לאותן רשויות שאתה ציינת אותן חמש, או שש או שמונה, של הצפון, שבעייתן התחילה לפני המלחמה, באה המלחמה והבעיות קיבלו תנופה, אבל אם לא יהיה טיפול בסיסי ויסודי באותן רשויות, לא יוכלו להמשיך ולהרים את הראש מעל המים וצריך לראות בזה משימה, כי אי אפשר להעניש את התושבים של הצפון, של אותן רשויות, פעמיים.

מגלי והבה: פעם אחת שסבלו כמו שכל הצפון סבל בנושא המלחמה, ופעם שנייה שהם לא יכולים בכוחות עצמם לעמוד על הרגליים והאוכלוסייה הזאת תמשיך לסבול.

מגלי והבה: המנהל הכללי התחייב לנו, לוועדת הכספים, שיביא לנו הצעות לפתרון אותן רשויות, אותן סוגיות, ואני שמח שאתה לא הקראת את הרשימות כי יש באמת בעיות לרשויות רבות, אבל סדר העדיפויות צריך להיות ברור לאותן רשויות שנטפל בהן ונשים אותן לקו דומה לאותם יישובים אחרים, גם בצפון וגם בדרום הארץ.

מגלי והבה: נקודה שנייה ואחרונה שאני רוצה להתייחס אליה ושמעתי אותה בדברים שלך, אדוני השר, הנושא של 76% לעומת 84% מבחינת הנוסחאות וההבדלים.

מגלי והבה: הדגל שלנו הוא שוויון לכולם ואני יודע את הנחישות שלך בדברים שצריך להילחם בהם, זו תופעה שצריכה להיעלם מהעולם, במיוחד לאותם ישובים כפי שאמרתי.

מגלי והבה: אני אמרתי את זה.

מגלי והבה: יש שותפות גורל, אני לא רוצה לקבל את המלצתו של היושב ראש לא להיכנס לנושא הפוליטי, כי יש פוליטיקאים שלא ראויים לייצג אותם ישובים בצפון שהם בדעותיהם חושבים אחריהם ממה שהם.

גאלב מג'אדלה: אתה לא מתכוון לא להיכנס, כי נכנסת.

גאלב מג'אדלה: תודה רבה.

מגלי והבה: אז אני מדבר על הנושא של השוויון שצריך להיות דגל גם שלנו כוועדה וגם---

גאלב מג'אדלה: חבר הכנסת מגלי והבה, לא מערערים על הכרעת הציבור בבחירה דמוקרטית.

גאלב מג'אדלה: לא מחליפים את העם, כפי שאמר בן אהרן עליו השלום.

יצחק אהרונוביץ': אדוני השר, אני מאוד שמח על הדברים הכנים שדיברת ואמרת אותם וכפי שאני מכיר אותך, אתה שם את הכול ולא מנסה לעטוף את זה במעטפה כזו או אחרת.

רוני בר-און: משתדל.

יצחק אהרונוביץ': ואתה גם מצליח.

יצחק אהרונוביץ': אני אתחיל בזה שיש ראשי ערים, אני אומר בצפון, כאיש הצפון, ויש ראשי ערים טובים ואני אומר, תפקדו או לא תפקדו, אף אחד לא נבחן כשהוא נבחר להיות ראש עיר ביכולת למלא את תפקידו בשעת חירום, אף אחד לא נבחן בדברים האלה.

יצחק אהרונוביץ': יש כאלה שיש להם את זה, יש כאלה שיש להם את הרקע לזה, יש כאלה שלא מכירים את זה וצריך לתמוך באותם אנשים.

יצחק אהרונוביץ': חלקם עמדו במשימה, חלקם לא עמדו , חלקם קיבלו תמיכה, ראיתי כל מיני אנשים שהוצבו ועזרו לראשי הערים, ובצדק, ובצדק.

יצחק אהרונוביץ': אני אומר לך, השבועיים הראשונים של המלחמה, ואני אומר את זה לא באופן אישי למשרד הפנים, אני אומר את זה כלפי הממשלה, לא ראיתי ולא חשתי את משרדי הממשלה שנמצאים בפנים.

יצחק אהרונוביץ': דקה, תן לי.

יצחק אהרונוביץ': יכול להיות שזה לא מקובל, אבל תאפשר לי גם.

גאלב מג'אדלה: אתה אומר את דעתך עכשיו.

יצחק אהרונוביץ': אני אתן דוגמאות.

יצחק אהרונוביץ': כשהתחבורה הציבורית נעצרת בעפולה, או כשהרכבת נעצרת בעתלית, או כשהבנקים לא נפתחים, או קופת חולים שאין תרופות לאנשים המסכנים, והדואר, ועוד ועוד ועוד, וכשאתה בודק מאיפה זה יצא וכל אחד מקבל את ההחלטות באותו משרד ואף אחד לא מנסה לתכלל את הדברים, זה מבחינתי הפקרות וזה מבחינתי שהממשלה לא היתה בימים הקריטיים.

יצחק אהרונוביץ': לאחר מכן היא התעשתה והיא הגיעה ועשו, מי יותר ומי פחות.

יצחק אהרונוביץ': נושא המקלוט.

יצחק אהרונוביץ': אני לא מחפש את האשמים, אני מעריך שיימצאו.

יצחק אהרונוביץ': אני אומר שגם במקלוט הציבורי, גם במקלוט הפרטי, שערורייה שאין דברים מינימליים באותם מקלטים, כולל במקלטים הציבוריים.

יצחק אהרונוביץ': אני אומר את זה לך, כשר הפנים, אבל ראשי הרשויות שממונים על הדברים האלה וביקרתי גם שם והיו גם דברים טובים, גם וגם, והיו חסרים דברים.

יצחק אהרונוביץ': אי אפשר להשאיר בן אדם במקלט חודש ימים או שבועיים, בלי ונטילטור ובלי מזרון ובלי מים לחירום, או בלי שירותים.

יצחק אהרונוביץ': לא ניתן.

יצחק אהרונוביץ': אבל התופעות האלה היו.

יצחק אהרונוביץ': לגבי תוכנית הפינוי.

יצחק אהרונוביץ': דיברת על הפינוי.

יצחק אהרונוביץ': התוכנית הזאת, ואני מכיר אותה, שורש הרע זה אי הפעלת משק לשעת חירום.

יצחק אהרונוביץ': אני מסכים אתך, מי שהיה צריך להפעיל את המשק לשעת חירום זה שר הביטחון, הוא לא קיבל את ההחלטה, הממשלה לא קיבלה את ההחלטה, הוא לא נמצא איתנו כרגע.

יצחק אהרונוביץ': אם היו מפעילים ביום, ביומיים, בשבוע הראשון את המשק לשעת חירום, הכול היה נראה אחרת.

יצחק אהרונוביץ': לא הפעילו, מטעמי חיסכון, או מטעמים אחרים.

יצחק אהרונוביץ': ..

יצחק אהרונוביץ': אני אומר לך זה שורש הרע של הדברים.

יצחק אהרונוביץ': ישבנו, כוועדת המשנה של חוץ וביטחון, עם יושב ראש ועדת משק לשעת חירום, התשובות שהוא נתן לא מספקות, זה לא הזמן כרגע לפרט, אני מעריך שזה גם יעלה ויצוץ בוועדה כזו או אחרת.

יצחק אהרונוביץ': הנושא של פינוי: יש תוכנית פינוי מסודרת, שאם היו מפעילים אותה, אני אומר לך, אדוני השר, אני מכיר את התוכנית הזו בעל פה, היו נותנים פתרונות.

יצחק אהרונוביץ': זה שקמו כל מיני גופים, לדוגמה גאידמק או אנשים טובים, באמת טובים, שנתנו פתרונות וזה שהממשלה, או המנהל הכללי של ראש הממשלה נתן פתרונות בשבוע האחרון, זה תקלה חמורה, כאשר מקום הפינוי היה מוכן דווקא ביום האחרון של הממשלה.

יצחק אהרונוביץ': זו תקלה שצריך לבדוק אותה.

רוני בר-און: מי שקרא לפס"ח, פס"ח, עשה טעות.

רוני בר-און: הפ', ס', ו-ח', אומר פינוי, סעד, חללים.

רוני בר-און: תקשיב טוב.

רוני בר-און: הפינוי הוא לא עלינו, אנחנו רק קולטים את המפונים.

יצחק אהרונוביץ': אני לא פונה אליך, השר.

רוני בר-און: הסעד הוא כמובן גם לא עלינו, בחללים אני מסכים.

יצחק אהרונוביץ': אבל אני לא מדבר על פס"ח.

רוני בר-און: אבל מערך פס"ח היה מוכן עם 60,000 ערכות לינה לקליטה, לפתיחה במיידית.

יצחק אהרונוביץ': אדוני השר, לא הזכרתי פס"ח.

יצחק אהרונוביץ': עוד הפעם – לא דיברתי על פס"ח, אני יודע שעל פס"ח אתה ממונה.

יצחק אהרונוביץ': הזכרתי על פקודה שקיימת במגירות שנקראת 'שעת פינוי' ו'שעת פינוי' שמורה לפנות 40,000 ולא פינו אותם, כאשר מקומות מוקצים גם בבתי מלון, גם בבתי מרגוע, גם בפנימיות ויש תוכנית מסודרת, רק צריך להפעיל.

יצחק אהרונוביץ': ולא היה מי שילחץ על הכפתור.

רוני בר-און: אתה יודע שחלק מנקודות הפינוי היו צימרים בצפון.

יצחק אהרונוביץ': חלק, גם בסובב כנרת, אני מסכים.

יצחק אהרונוביץ': אז בסדר.

יצחק אהרונוביץ': נושא הכבאות, הזכרת.

יצחק אהרונוביץ': אני אומר לך, השר, שערורייה שצריך לטפל בה ולא לדחוק אותה, כי הם ישבו אצלנו פה בוועדה וכל מיני ועדות משנה לתת פתרונות.

יצחק אהרונוביץ': שערורייה.

יצחק אהרונוביץ': שערורייה שהם יוצאים, מבצעים והם לא מקבלים את השכר.

רוני בר-און: אז אני אומר לך שזה שקר.

יצחק אהרונוביץ': השערורייה לא בפתחך.

יצחק אהרונוביץ': אני מבין שזה ברשות המקומית.

רוני בר-און: במקום שבו הם לא קיבלו את הכסף היה כסף ליותר ממשכורת אחת.

רוני בר-און: רצו ללחוץ, לקבל עוד כסף, אז לא שילמו להם.

רוני בר-און: אני אומר לך מבדיקה.

רוני בר-און: האמן לי, אני כבר לא מדבר על רשויות שלא העבירו את חלקם לאיגוד ערים לכבאות.

רוני בר-און: אבל משרד הפנים העביר את הכסף שלו וחלק גדול מהרשויות גם העבירו וחלק קטן מהרשויות לא העבירו.

רוני בר-און: היה כסף בחשבון לשלם את המשכורת, אמרו, 'זאת הזדמנות, יש טלוויזיה, יש תקשורת, נשלח להתלונן שלא מקבלים משכורת, אולי נסחט עוד קצת כסף'.

רוני בר-און: אני אומר לך באחריות.

יצחק אהרונוביץ': אוקיי, אני מקבל את ההסבר.

גאלב מג'אדלה: השר רוני בר-און לא מתאפק אפילו, רואים שזה כן, לא מצליח להתאפק.

רוני בר-און: מה זה כן?

גאלב מג'אדלה: אתה אומר את זה בכנות, ביושר.

רוני בר-און: בטח בכנות, בדקתי את הדברים האלה.

יצחק אהרונוביץ': השר, דבר אחרון.

יצחק אהרונוביץ': אני אומר, תעזוב רגע את המלחמה, תקום ועדה כזו או אחרת, אנחנו נעזוב את זה רגע.

יצחק אהרונוביץ': אני אומר כרגע, מה אנחנו רוצים.

יצחק אהרונוביץ': דיברת על העתיד.

יצחק אהרונוביץ': אני אומר לך, ויש תוכניות נהדרות ובאמת לקריטריונים אני לא נכנס.

יצחק אהרונוביץ': אני אומר לך, אם שני דברים לא נעשה, אנחנו מפסידים פה בגדול.

יצחק אהרונוביץ': אחד, זה אותן אוכלוסיות שדיברנו עליהן.

יצחק אהרונוביץ': חייבים, אם זה עולים, מעוטי יכולת, או כל האוכלוסיות האלה, חייבים לטפל בהן, השר, ולמנף אותן ולתת להן פתרון כי הן באמת נמצאות בתחתית שבתחתית ואני חושש שבסוף כל מי שילך לפרויקטים גדולים לא יגיע לקצה, לאותם אנשים.

יצחק אהרונוביץ': זה דבר אחד.

יצחק אהרונוביץ': הדבר השני.

יצחק אהרונוביץ': אני מדבר על מדרגות.

יצחק אהרונוביץ': המדרגה הראשונה, מבחינתי, זה המדרגה שאנחנו מדברים על קו העימות.

יצחק אהרונוביץ': אותם יישובים, ערים, מושבים, שהם באמת המסכנים, אני אומר לך---

רוני בר-און: מה?

רוני בר-און: אתה יודע, היום בהגדרה של קו עימות צפת לא קו עימות, אז היא לא צריכה להיות קו עימות?

רוני בר-און: וכרמיאל לא צריכה להיות קו עימות?

רוני בר-און: וטבריה לא צריכה להיות קו עימות?

יצחק אהרונוביץ': השר, אני לא נכנס אם טבריה או צפת.

יצחק אהרונוביץ': אני מדבר על קו עימות, אני לא נכנס כרגע לאיפה הקו עובר.

יצחק אהרונוביץ': אני אומר שישנם שמה באמת תופעות שצריך לתגבר אותן בתעשיות, במקומות עבודה.

יצחק אהרונוביץ': אלה הבעיות שלהם.

יצחק אהרונוביץ': אין להם בעיות ביטחון.

יצחק אהרונוביץ': איך אמרו?

יצחק אהרונוביץ': יש לכם את הכוח להמשיך הלאה.

יצחק אהרונוביץ': אלה הבעיות הקיומיות שלהם, ושמה, אני אומר, שם תפקח ותראה שאכן הם מקבלים.

יצחק אהרונוביץ': תודה רבה.

גאלב מג'אדלה: חבר'ה, תשאירו קצת מהדברים לשר האוצר.

ג'עפר פרח: מנהל מרכז מסאוו'ה.

ג'עפר פרח: אני חושב שההצטברות של מה שקרה במהלך המלחמה בתוך האוכלוסייה הערבית היא הצטברות של מה שקורה ביישובים הערביים כבר שנים.

ג'עפר פרח: ריכזנו את הדברים לא רק במשרד הפנים, אבל יש אוכלוסייה שצריך לטפל בה במשרד הפנים.

ג'עפר פרח: זה הנושא של תשלום המשכורות של עובדי הרשויות המקומיות ונכון, לא צריך לבנות בתי כנסת ביישובים שמלינים שכר, ואני לא מקבל את ההערה הזאת ואני לא חושב שהיא היתה במקומה.

ג'עפר פרח: אני חושב שהיא פוגעת ואם יש צורך לטפל בישובים הערביים שיש להם בעיה של הכנסות ובעיות מצטברות של שנים, אז נטפל בהם, אבל לבוא ולהגיד שמה שנעשה עד היום בהלנת שכר בכוונה, זה ביישובים שלא נבנו בהם בתי כנסת, אני חושב שטעית.

רוני בר-און: סלח לי, עוד לא התחלנו.

רוני בר-און: אתה רוצה לדבר על אחוזי הגבייה בארנונה?

רוני בר-און: אתה רוצה לדבר על אחוזי הגבייה בארנונה?

רוני בר-און: סלח לי, אם אתה מכיר את האינפורמציה.

ג'עפר פרח: כן, אני רוצה לדבר על זה שאתה לא מפעיל את הסמכות שלך לעשות חלוקה רצינית של הכנסות מארנונה, שיש ישובים שלמים שבמשך שנים נבנו אזורי תעשייה וניתנו רק ליהודים, יישובים שהופקעו מהם קרקעות וניתנו לאזורי תעשייה רק ליהודים.

ג'עפר פרח: יש לך סמכות לפי חוק השכר האחרון שאתה יכול להשתמש בחלוקה יותר הוגנת של הכנסות מארנונה.

רוני בר-און: אני מוכן בכל מקום שמדברים אתי על קיפוח שיבואו אליי, שיראו לי שגובים 30% אחוז ארנונה ולא 8% ארנונה ולא 9% ארנונה.

רוני בר-און: מה זה דברי הבלע האלה?

ג'עפר פרח: מאזורי התעשייה הלא קיימים?

ג'עפר פרח: דברי בלע, זה דברי בלע?

רוני בר-און: כן.

רוני בר-און: במקרה הטוב.

ג'עפר פרח: זה שאני מעלה את הנושא – זה דברי בלע.

רוני בר-און: אני לא רוצה להגיד בורות.

ג'עפר פרח: זה כבוד השר שנותן כבוד לראשי ערים, לחברי כנסת?

ג'עפר פרח: זה דברי בלע?

רוני בר-און: בוודאי, בוודאי.

ג'עפר פרח: אני מעלה בעיה, אני מציע, כבוד השר.

ג'עפר פרח: אני מציע לכבוד שר---

גאלב מג'אדלה: סליחה, סליחה.

אפי איתם: יש פה ראשי ערים, יש פה חברי כנסת, אתה מוכן להסביר מי אתה?

גאלב מג'אדלה: סליחה, חבר הכנסת אפי איתם.

אפי איתם: לא, אני שואל שאלה, זכותי לקבל תשובה.

גאלב מג'אדלה: אני אענה לך מי זה.

גאלב מג'אדלה: אנחנו לא מזמינים אנשים מהרחוב.

גאלב מג'אדלה: זה גוף רציני מאוד במדינת ישראל שהוא מוזמן קבוע לוועדות הכנסת.

אפי איתם: מה הארגון הזה?

גאלב מג'אדלה: אתה תקבל אחר כך הסבר, לא כרגע.

אפי איתם: אמרת שתסביר לי.

גאלב מג'אדלה: אני אסביר לך.

רוני בר-און: יש תסקיר תקנות, מטרות.

גאלב מג'אדלה: סליחה.

גאלב מג'אדלה: הוא מדבר בזכות, הוא קיבל מהיושב ראש.

גאלב מג'אדלה: אני מבקש לא להפריע לו, אם הוא אומר---

רוני בר-און: אני גם התווכחתי אתו בזכות.

גאלב מג'אדלה: לא, אתה לא התווכחת בזכות, אתה לא מתווכח.

גאלב מג'אדלה: עם כל הכבוד, תקשיב לאדם, יש לך מה להגיד בסוף, בכבוד הראוי, גם חלק מהדברים דיברתי אתך.

אפי איתם: מי זה?

אפי איתם: מה הוא מייצג?

גאלב מג'אדלה: חבר הכנסת איתם, אנחנו לא רוצים לחזור על מה שקרה בעבר.

גאלב מג'אדלה: שאלת שאלה, אני עונה לך.

אפי איתם: מה, אתה מאיים עליי?

גאלב מג'אדלה: כן.

אפי איתם: אני שואל שאלה.

גאלב מג'אדלה: אז אני עונה לך.

גאלב מג'אדלה: זה מרכז מסאוו'ה, ארגון, עמותה, ידוע, מוכר, מטפל באזרחים הערבים במסגרת החוק בישראל ואתה תלמד להקשיב לו.

גאלב מג'אדלה: נקודה.

גאלב מג'אדלה: ויש הרבה עמותות---

אפי איתם: מה אני אלמד ומה לא, זה נראה.

גאלב מג'אדלה: סליחה, קיבלת תשובה, אני מבקש לא להפריע.

אפי איתם: אני אתייחס גם לתשובה הזאת.

גאלב מג'אדלה: סליחה, קיבלת תשובה.

גאלב מג'אדלה: אל תפריע עכשיו.

אפי איתם: אל תצעק.

גאלב מג'אדלה: סליחה, קיבלת תשובה, אל תפריע.

גאלב מג'אדלה: נגמר, תם התור שלך.

גאלב מג'אדלה: בבקשה, זמננו מוגבל.

אפי איתם: אל תאיים.

גאלב מג'אדלה: אתה רוצה שאני אוציא אותך?

גאלב מג'אדלה: אתה רוצה שאני אוציא אותך?

גאלב מג'אדלה: אני צועק, כי אתה צעקת ואני עונה לך.

גאלב מג'אדלה: אני לא מאיים.

אפי איתם: אני לא צעקתי, שאלתי מי האיש.

גאלב מג'אדלה: קיבלת תשובה, זה לא איש, זה גוף מכובד בישראל, פועל על פי חוק.

אפי איתם: אני אטפל עוד בוועדה הזאת.

ג'עפר פרח: כבוד השר, לפני שלוש שנים הוחל תהליך לחוקק חוק שיאפשר הגנה, לעשות חשבון מוגן לשכר במיוחד לעובדי הרווחה.

ג'עפר פרח: היתה התנגדות של משרד האוצר, אמר 'אנחנו נגן כמעט על כל עובדי הרשויות המקומיות'.

ג'עפר פרח: אני מציע לחזור במיוחד לתקופת.

ג'עפר פרח: ..

ג'עפר פרח: היתה הצעת חוק שאנחנו---

רוני בר-און: תשמע, הדברים הם יפים.

רוני בר-און: תאמין לי שאני מכיר את הצעת החוק, תאמין לי שדחפתי אותה בכל הכוח.

רוני בר-און: החשבון, החשבון של שכר מוגן הוכר כהעדפת נושים, הוא מהלך לא חוקי ומי שהתחיל אותו גרם את כל הנזק שהיום הרשויות לא יכולות לקבל אשראי, כי הבנקים שנתנו אשראי לרשויות המקומיות אמרו, 'אתם תעשו חוק עוקף עיקולים של הבנקים?

רוני בר-און: לא תקבלו אשראי' ופה אנחנו נמצאים.

רוני בר-און: האמן לי, אני מכיר את זה לפרטי פרטים.

רוני בר-און: יכול להיות שזה צרה ששר הפנים מכיר את העובדות, אבל זה המצב.

גאלב מג'אדלה: דווקא זה יתרון גדול, זה בסדר.

ג'עפר פרח: במיוחד בתקופה הזאת הייתי מציע שהמשרד כן יפעל לפי חשבון מוגן ויאפשר תשלום משכורות לאנשים.

רוני בר-און: אי אפשר, לא חוקי.

ג'עפר פרח: אפשר להביא הוראת שעה.

ג'עפר פרח: הנושא הנוסף שאני רוצה להתייחס אליו זה הנושא של תוכנית אב.

ג'עפר פרח: ביישובים הערביים כמעט ואין מקלטים.

רוני בר-און: היה דיון בישיבת הפנים, הצגתי את זה גם בוועדת הכספים בתקציב וגם בישיבת ועדת הפנים, אנחנו הולכים על זה, אנחנו רוצים לתת תוכניות אב למגזר הלא יהודי, כדי להתמודד איכשהו עם הדרישה שלנו לבנות באופן חוקי.

גאלב מג'אדלה: נציג נהריה בבקשה.

רון פרומר: חבר מועצת העיר נהריה ונמצאים אתי עוד חיים שרעבי, ציון לנקרי וג'ני וייס שהם גם חברי מועצה בנהריה.

רון פרומר: אנחנו הוזמנו לפה על ידי יושב ראש הוועדה מכיוון שבביקור שלהם בעיר נהריה---

רוני בר-און: אתה היית ראש העיר בנהריה עד לפני שלושה חודשים, חצי שנה.

רון פרומר: עד לפני חצי שנה, נכון.

רון פרומר: אנחנו הוזמנו פה לוועדה מכיוון שבביקור של הוועדה אצלנו בעיר נהריה לא יכולנו להשתתף ואני באמת לא אעלה את הנושאים שרצינו להעלות פה, כי אני רואה את---

גאלב מג'אדלה: סליחה, הצרות הפנימיות של נהריה, לא כאן.

רון פרומר: זה בדיוק מה שאמרתי כרגע, אז כדאי שתקשיבו.

גאלב מג'אדלה: זה האופוזיציה בנהריה, לא נתנו לו שם לדבר.

רוני בר-און: אז מה אתה רוצה, לעשות את הדיונים של נהריה פה?

גאלב מג'אדלה: לא, בשביל זה אמרתי.

רון פרומר: אם הייתם מקשיבים, כמו שאני הקשבתי לכם, אז הייתם שומעים שאמרתי שאני לא מתכוון להעלות את הבעיות של נהריה פה, אלא כן להתייחס לדברים שנאמרו פה ולרוח הדברים שנאמרו פה.

רון פרומר: אנחנו מדברים פה על משק לשעת חירום ופס"ח וריתוק עובדים, בעוד אני אומר לכם שלא רק עובדי ציבור, אלא גם נבחרי ציבור וסגני ראשי רשויות בשכר, ביום השני למלחמה לקחו את הפקלאך וברחו ואני רוצה לראות---

רוני בר-און: משרד הפנים היה בסדר עם נהריה, פרומר?

רון פרומר: אני חושב שכן.

רוני בר-און: אתה יודע כמה נהריה קיבלה במלחמה?

רון פרומר: לא, אבל זה לא חשוב.

חיים שרעבי: זה לא רלוונטי, כבוד השר.

רון פרומר: אני לא באתי לטעון נגד משרד הפנים שהוא לא... ואני לא מדבר רק על נהריה.

רון פרומר: אבל מכיוון שאנחנו הוזמנו לפה, אז אני אנצל את הנוכחות שלי פה ואני כן אדבר.

רון פרומר: ואני אומר לכם שאני רוצה לראות שלמשרד הפנים יהיה את האומץ לברר, כמו שהם מבררים את הדברים האחרים, מי הם סגני ראשי הרשויות וחברי המועצה שנבחרו, שלקחו את המזוודות שלהם וברחו מהעיר.

רון פרומר: ובעוד עובדי עירייה שהזמינו אותם לעבוד ולא הגיעו ושכרם צומצם בניגוד להחלטת הממשלה, בעוד סגני ראשי רשויות בשכר שלא היו חודש ימים בעיר קיבלו את שכרם המלא.

רון פרומר: ואני רוצה, עוד פעם, לראות את האומץ של משרד הפנים שיברר מי הם חברי המועצה האלה וסגני ראשי הרשויות האלה ויטפל בהם, כפי שהוא מטפל בבעיות האחרות.

רון פרומר: ועוד פעם – אני לא מדבר רק על נהריה.

רוני בר-און: אתם יש לכם משפטים מהבוקר עד הלילה.

רון פרומר: אני לא מדבר רק על נהריה.

חיים שרעבי: של משרד הפנים ושר הפנים לא מממש את---

רוני בר-און: משרד הפנים אשם שבית המשפט העליון קבע שאתם לא נבחרתם.

רון פרומר: זה לא קשור.

רוני בר-און: אל תפילו על משרד הפנים.

רון פרומר: זה לא קשור, משרד הפנים אשם בדברים אחרים.

רון פרומר: אבל זה לא פה, זה לא לפה.

רון פרומר: כמו שאני לא מעלה את זה פה, אתה אל תעלה את זה גם פה.

גאלב מג'אדלה: סליחה, אפשר להציע לך משהו?

גאלב מג'אדלה: הצעה קונקרטית?

רון פרומר: כן.

גאלב מג'אדלה: אנחנו בוועדת הפנים דנים בערים שיש בהן בעיות מיוחדות כמו לוד ואחרות.

רון פרומר: אז אתה רוצה שאני אעלה את הבעיות המיוחדות של נהריה?

גאלב מג'אדלה: אם אתם רוצים באמת להיות רציניים ויש לכם בעיות כבדות משקל ונהריה זה עיר חשובה בצפון ובכלל, תכתבו לשר הפנים, העתק אלינו.

גאלב מג'אדלה: לא יטופל הדבר, נזמן בוועדת הפנים זימון על נהריה.

רון פרומר: בסדר גמור, בגלל זה אני לא מדבר עכשיו על נהריה.

גאלב מג'אדלה: עכשיו, הצפון הוא לא כולו רק נהריה, היא חלק מהצפון.

חיים שרעבי: עכשיו צריך להבין למה צריך ועדה.

גאלב מג'אדלה: סליחה, התחייבתי לכם להזמין אתכם לוועדת הפנים, כי לא נתנו לכם בנהריה ליטול חלק בדיון.

גאלב מג'אדלה: אנחנו הזמנו אתכם, העליתם את העניין.

גאלב מג'אדלה: אני אומר לך ליד שר הפנים, תכתבו לשר הפנים את הנושאים בצורה אמיתית, מהותית, לא יטופלו – אנחנו נקיים דיון בוועדת הפנים.

רון פרומר: בגלל זה כמו שאמרתי בהתחלה, אני לא מדבר רק על נהריה.

רון פרומר: ואותם חברי מועצה וסגני ראשי רשויות שאני מדבר עליהם, הם לא רק מנהריה.

רון פרומר: ואני אומר לך שאני חושב ששר הפנים ומשרד הפנים צריך לטפל בהם בדיוק כמו מטפל בבעיות אחרות.

גאלב מג'אדלה: הוא התכוון לטפל בהם, אני שמעתי אותו.

רון פרומר: והדבר האחרון שאני רוצה להעלות זה הנושא של אותם כספים שאני חושב שנכון היה לעשות כפי שנעשה ולהחליט ולתת אותם כספים בו בזמן ובמקום שבאמת התחוללה המלחמה, אבל השאלה היא אם ניתנו גם לראשי הרשויות קריטריונים לשימוש באותם כספים.

רון פרומר: ואני רוצה לדעת מה הם הקריטריונים האלה ואם יש בכוונת משרד הפנים לבדוק---

גאלב מג'אדלה: תודה רבה.

רון פרומר: ואני אומר לך---

רוני בר-און: אתה רוצה שאני אנהל את העיר גם כן?

רוני בר-און: הוא יש לו חשבון עם ראש העיר---

רון פרומר: ואני אומר לך שזה לא רק בנהריה, גם ברשויות אחרות, לא נעשה באותם כספים לטובת בעיות מהמלחמה וכדאי לבדוק מה נעשה עם הכסף.

רוני בר-און: רגע, רגע, רגע, אני רוצה להבין.

רוני בר-און: תראה, בכל אופן אני אחראי על המערכת וכשאני הולך למקום, ההנהלה מוציאה לי סטטוס, יש דף שנותן לי את כל הפרטים העובדתיים בנוגע למקום.

רוני בר-און: אני לא יכול להכיר 290 רשויות.

רוני בר-און: ביום חמישי היינו בנהריה עם ראש הממשלה וקיבלתי סטטוס ואמרתי בתקשורת באופן גלוי מה הסטטוס, מספרים, ואני רוצה להגיד לך לגבי נהריה.

רוני בר-און: צריך להגיד ביושר.

רוני בר-און: שהיה שם ראש עיר הרבה שנים, לפני שנתיים נבחר שם ראש עיר אחר, וראש העיר האחר במשך שנתיים גרם שם גירעונות ענק, לדעת משרד הפנים.

רון פרומר: אז אני רוצה להגיד לך שאם אתה פותח את זה, אז אני חוזר על הדברים שאתה אמרת, שהבעיה של הרשויות המקומיות התחילה ב-2003 כמו שאתה אמרת ואותו ראש רשות שאתה מדבר עליו הכניס את עיריית נהריה לגירעון בשנת 2003, כשהוא היה ראש עיר, של 13 מיליון שקלים.

גאלב מג'אדלה: אתה רוצה לתת לשר להשיב?

גאלב מג'אדלה: אתה רוצה שאני אוציא אתכם?

רון פרומר: והשנים האלה, שהן הבעיה של הרשויות המקומיות, היו השנים שאני כיהנתי בהן.

רון פרומר: וזה שאתה בא מהמקום שאתה בא, מסיעת הליכוד, ואתה רוצה לגבות ראש רשות שהיה איתך בליכוד, ואחר כך עבר איתך לקדימה, עכשיו כולם שמעו את זה וכולם יודעים בדיוק על מה אתה מדבר.

רוני בר-און: מיד נדע.

רוני בר-און: אני אומר שעל פי הסטטוס של משרד הפנים ראש העיר, שסולק בהוראה של בית המשפט הגבוה לצדק, גרם גירעונות ענק וראש העיר המכהן עושה הכול, בצורה יוצאת מהכלל, כדי לתקן את גירעונות העבר.

רון פרומר: ואני אומר לך שאתה מקבל נתונים---

גאלב מג'אדלה: אם אתם מפריעים לדבר, אני מוציא אתכם.

רון פרומר: אתה מתנהג.

רון פרומר: .. הגירעון ...

רון פרומר: ראש העיר הקודם השאיר הכול לעצמו.

גאלב מג'אדלה: אם אתם ממשיכים, אני מוציא אתכם, אני אומר לך.

גאלב מג'אדלה: תוציא אותו, בבקשה.

ציון לנקרי: לא, אנחנו נצא, כי זה בושה להיות בישיבה כזו עם השר הזה.

ציון לנקרי: אתה בושה למדינת ישראל, אתה בושה.

ציון לנקרי: אתה יודע למה אתה בושה?

ציון לנקרי: אתה בושה למדינת ישראל.

ציון לנקרי: גועל נפש.

ציון לנקרי: אני מתכתב איתך, אתה לא עונה לי.

רוני בר-און: אני לא רוצה לענות לך, אני לא עובד אצלך.

גאלב מג'אדלה: תוציאו אותו.

חיים שרעבי: תתבייש לך, בושה וחרפה מאחד שלא עשה צבא עם אחד פוסטמה.

חיים שרעבי: תגיד לי מי החברים שלך ואומר לך מי אתה.

חיים שרעבי: גועל נפש.

חיים שרעבי: עוד לא ראיתי דבר כזה, בן אדם שלא עשה צבא, אתה אומר עליו ...

חיים שרעבי: ואתה מדבר על גיבור ישראל ככה?

חיים שרעבי: אתה נבזה אתה, אתה נבזה איך שאתה מדבר לגיבור ישראל.

חיים שרעבי: מי שהביא... בושה וחרפה, שר במדינת ישראל.

חיים שרעבי: גועל נפש.

חיים שרעבי: שר.

חיים שרעבי: (נציגי נהרייה יוצאים מאולם הישיבות)

גאלב מג'אדלה: רוני, מה אתה צריך את זה?

רוני בר-און: מה קרה?

רוני בר-און: אתה יודע, צריך להגיד ביושר את האמת.

רוני בר-און: האמת, רק אמת.

גאלב מג'אדלה: שב בשקט, תשב בשקט.

גאלב מג'אדלה: יושב ראש השלטון המקומי צריך לכבד את הישיבה הזאת ולהשתתף, לא רק לשלוח את ראשי הערים.

גאלב מג'אדלה: עם כל הכבוד, יושב ראש המרכז, אם הוא יכול למצוא את הזמן ולבוא לדיון בוועדת הפנים של הכנסת עם השר, זה לא מכובד מה שאתם עושים, אחר כך ראשי הערים רוצים זכות דיבור.

רוני בר-און: ראשי רשויות רואים בנו כעובדי ניהול.

רוני בר-און: אני יכול להגיד לך שבמסגרת הסיור, חלק מראשי הרשויות אמרו את הדברים האלה ולא פלא שיושב ראש מרכז השלטון המקומי לא בא, לא נפריע לו.

אפי איתם: קודם כל באמת זו שאלה אליך, מר גאלב מג'אדלה, מה הקריטריונים, על פי מה אנשים זומנו לוועדה הזאת?

אפי איתם: יש פה איזה קבוצה של נהריה שהתנפלה פה על שר הפנים, שאני אופוזיציה לממשלה שלו, אבל לא ברור לי איך הם נכנסו הנה, מי נתן להם להיכנס.

אפי איתם: אחד, שניים, ארבעה?

אפי איתם: אותו דבר שאלתי לגבי הארגון הזה שקוראים לו...

גאלב מג'אדלה: עניתי לך.

גאלב מג'אדלה: לגבי נהריה אתה רוצה תשובה?

אפי איתם: תן לי לגמור משפט.

אפי איתם: הרי ככה: כשיש מישהו שאתה רוצה ביקרו, הוא מדבר.

אפי איתם: כשיש מישהו שאתה רוצה לסתום לו את הפה, אתה מפריע.

גאלב מג'אדלה: לא, זה לא נכון, אתה קובע עובדות לא נכונות.

גאלב מג'אדלה: שאלת שאלה לגבי מסאוו'ה, עניתי לך.

גאלב מג'אדלה: לגבי נהריה, אתה רוצה תשובה?

אפי איתם: אני אשאיר את התשובות לאחר כך.

גאלב מג'אדלה: אתה שואל, אתה צריך לקבל תשובה.

גאלב מג'אדלה: תחליט, אתה שואל או לא שואל?

גאלב מג'אדלה: בנהריה, היינו בסיור בוועדת הפנים, אתה לא היית בקטע הזה, בהתחלה.

גאלב מג'אדלה: ראש העיר מנע מהם להשתתף בדיון.

גאלב מג'אדלה: אמרתי לראש העיר, אני פה לא מנהל את העירייה, אתה לא רוצה שהאופוזיציה ישתתפו, זכותך.

גאלב מג'אדלה: אנחנו נפגוש אותך, נשמע אותך, אבל אני חייב לתת להם את ההזדמנות לדבר בוועדת הפנים וחבל לי שאתה לא מקבל את עצתם ומשתף אותם, אם לא תהיה לי ברירה, אני אזמין אותם לוועדת הפנים, כי הם רוצים לדבר על נהריה, לא על ראש העיר, על נהריה הם רוצים לדבר.

גאלב מג'אדלה: יש להם בעיות ואמרו להם את הדברים, אמרתי 'חברים יקרים, אתם רוצים, אנחנו לא נמנע מכם את הזכות, אנחנו נזמין אתכם לוועדת הפנים'.

גאלב מג'אדלה: הזמנו אותם.

גאלב מג'אדלה: במקום לבוא ולדבר ביקורת עניינית קצרה, משכו את השר, והשר משך אותם וראית את התוצאה.

גאלב מג'אדלה: עכשיו, אנחנו לא מונעים, חבר הכנסת אפי איתם, אני רוצה שתדע, כשאתה בא אליי ואתה אומר לי בדיון מסוים, אני רוצה לבקש להעלות דיון מסוים לסדר יומה של הוועדה.

גאלב מג'אדלה: אני רוצה להזמין גורמים מסוימים שיכולים לתרום לדיון ולהיות חשובים בדיון', אני מזמין אותם.

גאלב מג'אדלה: בלי שום חשבון כזה או אחר.

גאלב מג'אדלה: הזמנו אותם.

אפי איתם: שמעתי, שמעתי.

גאלב מג'אדלה: לצערי, זה לא הסתייע כמו שצריך, זו התוצאה.

אפי איתם: שמעתי מה אתה אומר.

אפי איתם: אני חושב שהזימון של אנשים שהם לא ראשי ערים פרופר שהם נושאים באחריות והם גם ישאו באחריות לשיקום, לוועדה הזאת, זאת טעות בשיקול הדעת.

אפי איתם: זה מה שרציתי להגיד.

אפי איתם: גם הארגון וגם זה.

גאלב מג'אדלה: לא מקבל את זה.

גאלב מג'אדלה: אתה בזכות דיבור, בבקשה.

אפי איתם: אני רק אומר שכשעושים זימון לא שקול, בסוף מה יוצא מהזימון הזה?

גאלב מג'אדלה: זה זימון שקול באלף אחוז, זכות הציבור לדעת וזכותם לדבר.

גאלב מג'אדלה: נבחרי ציבור, לא אני בחרתי בהם.

רוני בר-און: על מה?

רוני בר-און: על ההצגה בנהריה?

גאלב מג'אדלה: אבל תעזוב כרגע, תלך לעניין.

גאלב מג'אדלה: למה לך?

גאלב מג'אדלה: אני, ראש הוועדה, נושא באחריות.

גאלב מג'אדלה: אני מזמן נבחרי ציבור, עם כל הכבוד, הם לא מהמפלגה שלי ואני לא מכיר אותם אפילו אישית.

אפי איתם: לגבי העניין עצמו.

אפי איתם: אני מחזיק פה שני מסמכים.

אפי איתם: אחד זה המסמך של המרכז לשלטון המקומי ואחד זה המסמך הזה שכתוב 'דרישות היישובים הערביים לאחר המלחמה בצפון'.

אפי איתם: הוציא אותו הארגון הזה, מסאוו'ה סנטר.

אפי איתם: עכשיו, אני לא חשבתי שנכון להתייחס ליישובים הערביים כאל מגזר עם בעיות ייחודיות.

אפי איתם: לא ראיתי כאן, לא מסמך של המושבים, לא מסמך של הקיבוצים, לא מסמך של הדרוזים, ולכן אני הייתי אומר לשר הפנים כך: אם הכוונה היא לטפל בכל אזרחי מדינת ישראל, על פי קריטריונים שוויוניים, ניחא.

אפי איתם: אם יש כוונה, ואני חושד שיש כוונה להפוך את המלחמה בצפון גם למנוף לטפל במה שנקרא הקיפוח של הערבים בצפון, אז אני הייתי מציע שלכל טיפול כזה יתווסף קריטריון שנקרא נאמנות למדינה.

אפי איתם: כי בסופו של דבר אנחנו לא יכולים להתעלם מהעובדה שבמהלך המלחמה הזאת וקצת מהדברים התגלו, ואני לא אכנס לפוליטיקה, הרוב המכריע, המוחלט, של חברי הכנסת שנבחרו על ידי הציבור הזה, נהגו במלחמה הזאת באופן לא פטריוטי להפליא.

אפי איתם: ולכן אני הייתי מציע כך: או שהולכים לגישה שוויונית שבה אזרחי מדינה ישראל לא ייענשו בגין התנהגותם הנלוזה של נבחריהם, וזה בסדר.

אפי איתם: או, שאם רוצים לטפל במסמך הזה, של הארגון הזה, אז אני הייתי מבקש שיתווסף קריטריון שקוף שנקרא 'נאמנות למדינה'.

אפי איתם: יהיה בו, כמה משרתים בצבא, מה עובר שם במערכת החינוך, איך מתבטאים בזמן חירום נציגי הציבור הזה, ולכן המסמך הזה שהוגש לוועדה, או שהוא יטופל בכל ההיבטים שלו, ואני מציע שיהיה קריטריון שהמדינה תסייע ליישובים הערביים לפי נאמנותם למדינה.

אפי איתם: המדינה לא חייבת בכל מחיר ובכל מקרה לסייע לכל אחד.

אפי איתם: אם יש אדם שנפלה קטיושה על הבית שלו ונהרגו ילדיו והוא אומר שמי שרצח את הילדים שלו זה ראש הממשלה של ישראל, אז---

דני גרא: אז מגיע לו למות?

אפי איתם: לא, חס וחלילה.

אפי איתם: למה אתה מפריע לי?

אפי איתם: אני חושב שאדם כזה לא זכאי ליהנות.

אפי איתם: ..

אפי איתם: אדם שבזמן מלחמה מגלה חוסר לויאליות מופלג למדינתו, אז המדינה איננה חייבת, בטח לא בקריטריונים שוויוניים, בדאגה לנזקיו ולעתידו.

אפי איתם: יש איזה הדדיות בין המדינה לבין אזרחיה, ולכן אני אומר... לא אני שמתי את המסמך, אבל אם בא החבר הזה והמסמך הוא שחצני, זה דרישות!

אפי איתם: פה יש 'תוכנית יושב ראש המרכז.

אפי איתם: ..', דרישות! של הערבים באשר הם ערבים.

אפי איתם: אז אני אומר, אם הערבים מתכוונים לבוא בדרישות באשר הם ערבים, אז אני מציע להחיל עליהם קריטריונים באשר הם ערבים.

אפי איתם: זה הכול.

אפי איתם: יחד עם זה, בכל זאת מציע לשר הפנים להוריד את המסמך הזה מסדר היום ולהתייחס רק אל המסמך הזה שבו הרשויות הערביות הן חלק מהשלטון המקומי ומהתביעות הלגיטימיות מן הממשלה לטפל בבעיותיהם.

אפי איתם: הבנת?

גאלב מג'אדלה: תודה רבה.

גאלב מג'אדלה: הוא אומר את דעתו.

גאלב מג'אדלה: סילהב, אתה לא חייב להגיב על דעתו של אפי איתם, זו דעתו.

אפי איתם: אתה אומר, 'אנחנו עומדים בקריטריון הלידה', אז אני מציע לך, נעבור רשות רשות ונראה.

אפי איתם: אבל אני לא מציע את זה, רק אני מציע שלא יבואו כל מיני ארגונים שמראש יעשו אפליה בין יהודים לערבים ואחר כך ירצו שבאפליה הזאת יתייחסו אליהם כאל מופלים לטובה.

גאלב מג'אדלה: הדברים שלך ברורים.

גאלב מג'אדלה: אמרת אותם, זו דעתך, זכותך לומר את דעתך באופן הכי חופשי.

גאלב מג'אדלה: אני מאוד מבקש---

רוני בר-און: מה, אתם לא נותנים לראשי עיר לדבר?

רוני בר-און: לא נתת לראש עיר אחד לדבר.

גאלב מג'אדלה: איזה שאלה.

גאלב מג'אדלה: בבקשה, הם גם רשומים.

גאלב מג'אדלה: גם רשום המנהל הכללי של השלטון המקומי.

גאלב מג'אדלה: גם הצעיר שבחבורה רשום, ראש העיר נצרת עלית.

גאלב מג'אדלה: השר אמר לי, אני לרשות

גאלב מג'אדלה: כם כמה זמן שאתם רוצים, אפילו עד מחר בבוקר.

רוני בר-און: לא, אל תגזים.

גאלב מג'אדלה: מי שחשוב לו הדיון, יכול להישאר.

גאלב מג'אדלה: אנחנו נעשה את זה בקצרה.

גאלב מג'אדלה: תודה רבה.

גאלב מג'אדלה: חבר הכנסת אפי איתם, סליחה.

גאלב מג'אדלה: ראית איך שמרתי על זכותך לדבר?

גאלב מג'אדלה: אני מבקש ממך עכשיו לא להפריע, מרגע זה לא להפריע.

גאלב מג'אדלה: דעתך לא מקובלת.

גאלב מג'אדלה: זו דעתך, אני מכבד אותה, דעתך לא מקובלת.

אפי איתם: לא מקובלת על מי?

גאלב מג'אדלה: עליי.

אפי איתם: אתה רוצה להתווכח אתי?

גאלב מג'אדלה: לא מתווכח.

גאלב מג'אדלה: אני אומר לך, למען---

אפי איתם: אני מרגיש מקופח שהילדים שלי צריכים למות, בשביל שהוא יוכל לשחק אותה מקופח חברתית.

אפי איתם: זה קיפוח.

גאלב מג'אדלה: סליחה, חבר הכנסת אפי איתם, אתה יודע שאני מכבד אותך.

אפי איתם: אבל אתה התחלת.

גאלב מג'אדלה: החוק הישראלי משחרר אותי מצבא, סליחה, עם כל הכבוד, אל תטעה את הציבור.

אפי איתם: אתה יכול להתנדב.

אפי איתם: בזמן חירום, אתה יכול להתנדב.

גאלב מג'אדלה: אל תטעה את הציבור, לא ראוי.

גאלב מג'אדלה: זה לא הדיון.

אפי איתם: אני לא מטעה את הציבור.

אפי איתם: אתם מקופחים?

גאלב מג'אדלה: אני גם אומר לך פעם שנייה, תעזוב את זה.

גאלב מג'אדלה: אתה רוצה שנקיים על זה דיון בנפרד, נקיים.

גאלב מג'אדלה: גם דעתו של אחד בנצרת זה לא דעת רוב ערביי ישראל.

גאלב מג'אדלה: אנחנו לא רוצים להכניס את כולם נגד המדינה, בכוח.

גאלב מג'אדלה: אני מציע לך.

גאלב מג'אדלה: אמרת את דעתך, אני מכבד אותה.

גאלב מג'אדלה: אתה רוצה לקיים על זה דיון מסודר, אני אשמח מאוד.

אפי איתם: מאה אחוז.

גאלב מג'אדלה: תאמין לי, שאתה עוד תראה עובדות שלא כולם נגד המדינה.

אפי איתם: אמרתי קריטריון.

אפי איתם: אם יהיה קריטריון של נאמנות למדינה, אני מצדיע למי שעומד בו.

אפי איתם: הלוואי.

יעקב אגמון: אני מנהל כללי של השלטון המקומי.

יעקב אגמון: לפי בקשת הוועדה, ובעקבות הדיון ביום רביעי בערב בכרמיאל, הנחנו את הנייר הזה שהוא מופנה אליך ולשר הפנים.

יעקב אגמון: הנייר הזה הולם ותואם את הנייר שהונח על שולחן הקבינט לפני שבוע והוא מונח לפניכם על פי בקשתכם כמובן, לדיון.

יעקב אגמון: זהו נייר מקיף, ללא מספרים, ללא סכומים, הוא לא נייר יומרני.

יעקב אגמון: הוא מציג בעצם רעיונות אשר ניתנו, שאנו מקווים שאכן יגיעו לדיון בבוא היום.

יעקב אגמון: בנוסף לכך, אשר לרשויות המקומיות.

יעקב אגמון: הרשויות המקומיות אכן במהלך המלחמה קיבלו באמת מענה של 150 מיליון שקלים, במהלך המלחמה, הערכנו את זה מאוד.

יעקב אגמון: וכמובן, אשר לשיקומן של הרשויות עצמן, נקבע דיון עם המנהל הכללי של משרד הפנים, כדי כמובן להציג באופן רציני את המספרים ואת הסכומים, על מנת לשכנע את המשרד במה שצריך לעשות ברשויות המקומיות.

יעקב אגמון: אנחנו בהחלט חשים שההערכה של הציבור שניתנה לכל אחד מראשי הרשויות, באה לידי ביטוי בהתנהלות של הממשלה, למרות שחלקנו עליה, ואני רוצה שתדע, אדוני השר, אתה יודע שאנחנו חשים אליך כבוד רב, הוויכוח היה ויכוח שנתקיים עם המנהל הכללי שלך בלבד, על אופי ההקצאה וחשבנו שצדקנו.

יעקב אגמון: וזכותך היה להכריע והביקורת שאתה מן הסתם מתחת היה בוויכוח, בשני דיונים, עם המנהל הכללי שלך ותו לו.

יעקב אגמון: אני רוצה שתדע את זה ואתם הכרעתם כפי שהכרעתם.

רוני בר-און: אני לא מכריע בשום ויכוח ביניכם לבין המנהל הכללי, אין לכם שום סטנדינג בכסף שמחלק משרד הפנים ואם זה לא היה ברור לך עד עכשיו, אז אני שמח שיש לך את זה on record.

רוני בר-און: כשמנהל כללי של משרד הפנים מחלק כסף ממשלתי, לך אין איתו ויכוח.

רוני בר-און: אתה יכול לכתוב, לעיתון, לראשי הרשויות , לפרסם פרסומים, אותי זה לא מעניין.

יעקב אגמון: אדוני השר, תן לי רגע---

רוני בר-און: כשאתה תהיה שר, תעשה אחרת.

יעקב אגמון: אדוני השר, לא חלקנו על סמכותך, ביקשנו, כמו שהיה בעבר, המנהל הכללי שלך שמע אותנו בקשב רב, ולא התחשב במה שביקשנו וחשבנו שהוא טעה, שאתם טעיתם.

יעקב אגמון: זה כל מה שהיה.

יעקב אגמון: אני רוצה שתדע.

יעקב אגמון: ולכן, הוויכוח בחברה דמוקרטית, לפי עניות דעתי, מאפשר לנו להביע את דעתנו ומאפשר לך, כפי שאתה מכריע, תכריע, וזה בסדר גמור, אבל זה היה הדיון ואנחנו מעריכים את הסכומים שהעברתם, הודינו לך בכתב.

יעקב אגמון: אנחנו מעריכים את הסכומים, העברתם את זה בזמן.

יעקב אגמון: יחד עם זה, אנחנו, כפי שאנחנו מבינים, אתם תשבו איתנו, אתם תקשיבו, כמו שעשיתם עד היום, אני מקווה שבסך הכול האוזן שלכם תהיה מספיק קשבת כדי לשמוע את הטיעונים שלנו.

יעקב אגמון: נדמה לי שאנחנו באים עם נתונים רציניים.

מנחם אריאב: אני מחפש פה עוד מישהו מהוותק שלי.

מנחם אריאב: אני נדהם ממה שראיתי פה, אבל אינני חבר כנסת, לא יכול להביע דעה.

מנחם אריאב: חברים יקרים, אני רוצה לומר שכמו שנהג משרד הפנים הפעם, והממשלה, לא רק משרד הפנים, אני לא זוכר 30 שנה.

מנחם אריאב: עברנו מלחמות, עברנו מצבים קשים, לא היתה תשובה כמו שניתנה עכשיו.

מנחם אריאב: ואני אומר את זה במלוא האחריות, במלוא הניסיון והאחריות.

מנחם אריאב: אני גם כתבתי על זה.

מנחם אריאב: לא התווכחתי על הסכום שמגיע לי, או מגיע למישהו אחר.

מנחם אריאב: שר הפנים היה אצלי שלוש פעמים, לא בא בידיים ריקות, ואני אומר את זה, כי צריך לומר גם דברים טובים.

מנחם אריאב: שני דברים הפריעו לי: אל"ף, שלא הוכרז מצב חירום.

מנחם אריאב: הפריע לי מאוד משום שכשאמרו לי שבנקים לא עובדים, לא פניתי למשרד הפנים שיפתח אותם, הלכתי למנהל הבנק ואמרתי, 'אדוני, אני עובד, אתה תעבוד'.

מנחם אריאב: אותו הדבר בקופת חולים, אותו הדבר בשירות הציבורי.

מנחם אריאב: לא היה דבר שלא פעל אחרי 24 שעות, ועל כך היה צריך לעשות כל ראש רשות, משום שאם אתה מחכה שמירושלים יעזרו לך, לא יהיה פה שום דבר.

מנחם אריאב: היתה עוד בעיה: נושא המקלוט.

מנחם אריאב: היתה הודעה של פיקוד העורף, לא למקלוט אלא למרחבים מוגנים וכל מיני דברים אחרים מוגנים.

מנחם אריאב: לא היה לנו הוראה לפתוח מקלטים.

מנחם אריאב: למרות הכול עשינו, פתחנו, ניקינו, הסדרנו וקיבלנו סיוע ממערכות שונות של הג'וינט, של הסוכנות היהודית, של בנק הפועלים ובנק לאומי.

מנחם אריאב: ריכזנו מאמצים ונתנו פתרונות, אבל שום התחמקות לא נתתי שתהיה, משום שאם אני עובד, גם עובד הבנק צריך לעבוד.

מנחם אריאב: אני לא מערער גם לא על הקריטריונים.

מנחם אריאב: מפריעים לי שני דברים, מפה חדשה שעושים אותה עכשיו.

מנחם אריאב: יישובי עימות.

מנחם אריאב: יש מפה אחת, יישובי עימות לחוד, כל היתר יחד.

מנחם אריאב: כי לא יכול להיות, אם יצאנו בשלום מאיזה שהוא מצב, אבל גם הילדים שלנו סבלו ורצו למקלטים.

מנחם אריאב: גם תושבים שלנו סבלו.

מנחם אריאב: לכן צריך לתת תשובה אחת.

מנחם אריאב: יש קו עימות, יש יתר הדברים.

מנחם אריאב: נושא אחרון שאני רוצה לומר זה עניין רכוש ציבורי שנפגע.

מנחם אריאב: יש אצלי שני דברים, קאנטרי קלאב שנסגר על פי הוראות הצבא וצבר מיליון וחצי שקל גירעונות תוך חודש וחצי.

מנחם אריאב: אומרים לי באוצר, 'לא, זה רכוש שלך'.

מנחם אריאב: אני חושב שצריך להיות פה דין אחד גם לנושאים האלה.

מנחם אריאב: נושא שני זה עניין משרד החינוך.

מנחם אריאב: נושא החינוך נפגע, צריך לטפל בילדים לאורך כל הקו, לאורך כל הנושאים שישנם, ולא להגיד, 'עם זה תרוצו למשרד הפנים', 'עם זה תרוצו למשרד אחר'.

מנחם אריאב: ובסיכום, אני רוצה להודות לך, אדוני שר הפנים, למנהל הכללי, כי כשצריך היה תשובה ולומר כן או לא, גם לא, זו תשובה וקיבלתי אותה.

אלי ברדה: ראש עיריית מגדל העמק.

אלי ברדה: אני באמת מצטרף לדברים של מנחם.

אלי ברדה: אני אומר אותם בכל פורום.

אלי ברדה: הממשלה ובעיקר ראש הממשלה ושר האוצר ובעיקר שר הפנים היו קשובים, הגיעו לרשויות, נתנו מענים ופתרונות, מה שאני בתקופתי הקצרה, רק שמונה שנים, לא זוכר עם כל כך הרבה ראשי ממשלות, שרי אוצר ושרי פנים, ואני חושב שבדברי הסיכום שלך, אדוני, יושב ראש הוועדה, חשוב לפרגן ולומר דברי שבח, הערכה ותודה למשרד הפנים על מה שהוא עשה תוך כדי מלחמה וזה לא נעשה אף פעם בעבר.

אלי ברדה: אדוני יושב ראש הוועדה, העובדה שראשי הערים שנמצאים פה ונשארו עד עכשיו בדיון, רמז, מנחם, זה אלי, זה ג'קי, מלמדת שאנחנו מודאגים, אדוני יושב ראש הוועדה, משום שיש מפת פיקוד העורף ועל המפה הזו חתכו בפרוסות, ואנחנו בכל פורום ובכל הזדמנות מבקשים למנוע את הפרוסות האלה.

אלי ברדה: אני טוען שמי שהיה בקו העימות זכאי לקבל סיוע מועדף ויותר, מאשר מגדל העמק.

אלי ברדה: אני חושב שהוא גם קיבל את זה עכשיו.

אלי ברדה: השר פירט את ה-150 מיליון ואת החלוקה שהם קיבלו, ואני חושב שהפיצוי שהמדינה נותנת והיא תיתן מגיע להם בדין.

אלי ברדה: אבל אסור לקחת ערי פיתוח, ברמה סוציו אקונומית 3 ו-4, עיר קולטת עלייה, שמתמודדת על חייה ביומיום, ואנחנו עושים תוכניות התייעלות ומצליחים בהם.

אלי ברדה: להגיד עכשיו שיש צפון עם קווים שונים, אנחנו מאוד מודאגים ומאוד מבקשים, והשר מכיר את עמדתנו ובקשתנו, אנחנו רוצים שיוגדר שמי שקיבל את העדיפות וקיבל אותם בדין, סחתיין, אנחנו מצטרפים, אבל אנחנו רוצים שיהיה חיפה וצפון, אחיד ללא אפליות, ללא גוונים, ללא קווים וללא עיוותים.

אלי ברדה: זו בקשתנו.

רמזי ג'רייסי: אני מצטרף להערכה החיובית לתפקודו של משרד הפנים ואל ההיענות שהיתה לבעיות שהיה צריך לטפל בהם בימים הקשים ואני אציין גם את מחוז הצפון, שעל אף שהיתה לו בעיה קשה בנושא של משרדים ועיצומים כתוצאה מבעיות שקשורות במשרדים, על אף זאת הוא ניסה לתת מענה עם עובדיו הבכירים לבעיות שהובאו בפניו מהרשויות המקומיות.

רמזי ג'רייסי: אני חושב שזו הזדמנות גם לבקש לטפל בנושא, בבעיה הזאת שעודנה קיימת של המשרדים של מחוז הצפון, משרד הפנים במחוז הצפון.

רמזי ג'רייסי: אני רוצה, אדוני השר , להגיב על הערה שהיתה בקשר לראשי הרשויות שכביכול מעכבים בכוונה את המשכורות לעובדים כדי שהעובדים ייהנו מהלנות שכר.

רוני בר-און: צריך לומר במפורש שהיא לא מכוונת אליך, אצלך לא היתה שום הלנת שכר.

רמזי ג'רייס: אוקיי, לא היתה שום הלנת שכר, אבל חובתי גם לציין את העניין הזה, כי אני חושב שראשי הרשויות האלה הם סובלים קשות שלא משלמים משכורות לעובדים שלהם ואת ההאשמה הזאת, אני חושב שהיא לא במקומה בכלל.

רוני בר-און: רמזי, מאיפה אתה יודע?

רוני בר-און: מה, אתה מכיר את כל הרשויות?

רמזי ג'רייסי: תן לי רק לגמור את הרעיון שאני רוצה להעלות בהקשר הזה.

רמזי ג'רייסי: אני חושב שפה משרד הפנים לא מתנהג בצורה נכונה.

רמזי ג'רייסי: יש בידיו כלים והוא צריך להשתמש בכלים האלה.

רמזי ג'רייסי: האזרחים אינם צריכים לסבול כתוצאה מכשל עמוק ברשות מקומית.

רמזי ג'רייסי: ואני לא מקבל, ואני אומר זאת גם כראש רשות, אני בכלל הייתי מתפטר אם לא הייתי משלם משכורת של ארבעה-חמישה חודשים לעובדים שלי, אני לא הייתי יכול להסתכל להם בעיניים.

רמזי ג'רייסי: הייתי מגיש התפטרות והולך הביתה ואומר למשרד הפנים 'תמשיך ותטפל בזה'.

רמזי ג'רייסי: לא, התושבים אינם צריכים לסבול.

רמזי ג'רייסי: ואני חושב שיש מספיק כלים בידי משרד הפנים שיטפל בצורה עמוקה גם בהעמדת אמצעים לעזור לראש הרשות, אבל אם אין דרך אחרת, גם לנקוט בצעדים שהתושבים לא ימשיכו לסבול.

רמזי ג'רייסי: לפי מה שאני מכיר, אף ראש רשות לא עשה דבר כזה בכוונה.

רמזי ג'רייסי: אני מסכים ואני חושב שצריך לתת גם גב למשרד הפנים בתביעות העיקריות שהוצגו על ידי שר הפנים בנושא מענקי איזון, בנושא גירעונות 2005 ועוד שורה של דברים שהיו לפני המלחמה והם ימשיכו ללוות אותנו אחרי המלחמה.

רמזי ג'רייסי: התמיכה הזאת היא תמיכה נחוצה, כדי להביא לפתרון.

רמזי ג'רייסי: דברים קונקרטיים שהם בידי משרד הפנים.

רמזי ג'רייסי: אחד, זה הנושא של ההתניות, מענק מותנה.

רמזי ג'רייסי: ניתן בקטע הזה לעזור לרשויות המקומיות בהגמשת ההתניות, או לחלוטין לבטל את ההתניות לשנת 2006 ולשחרר את המענק המותנה שהוא ייתן קצת חמצן.

גאלב מג'אדלה: רמזי, זה לא שייך למלחמה, זה לפני המלחמה.

רמזי ג'רייסי: לא, זה שייך ואני אגיד לך למה זה שייך.

רמזי ג'רייסי: כי יש פגיעה בהכנסות וההתניה היא התניה של אחוזי גבייה בארנונה ומים, ויש פגיעה והפגיעה---

רוני בר-און: ובלי המלחמה הייתם גובים את התנאי?

רמזי ג'רייס: אנחנו מחפשים דרכים כדי לעזור גם.

רמזי ג'רייס: אדוני השר, אתה מחפש דרכים כדי לעזור והבאת כסף נוסף כדי לעזור.

רמזי ג'רייס: אני אומר שיש כלי שאפשר לעזור בלי להביא כסף נוסף והוא ביטול ההתניה.

רמזי ג'רייס: זה יעזור.

רמזי ג'רייס: נקודה שנייה שבידי משרד הפנים, מה שקשור לתוכניות ההבראה.

רמזי ג'רייס: עוד תתעורר בעיה בהמשך, ברבעון השלישי וברבעון הרביעי, שקשורה בירידה בהכנסות כתוצאה מארנונה ואני לא מדבר רק על חודש המלחמה, אלא עסקים שנפגעו הם גם בהמשך, תהיה בעיה בגביית הארנונה מהם ולכן גם בנושא של תוכניות ההבראה אני מבקש להתחשב בעניין הזה.

רמזי ג'רייס: אני הייתי גם רוצה להתייחס להערות שנאמרו על ידי חבר הכנסת אפי איתם, אבל הוא יצא החוצה.

גאלב מג'אדלה: הוא לא נמצא ואין טעם להתייחס לזה.

גאלב מג'אדלה: זו דעתו, זכותו.

גאלב מג'אדלה: דעתו לא מקובלת עלינו והוא קיבל את שלו.

רמזי ג'רייסי: היה חשוב גם להתייחס לדברים האלה.

רמזי ג'רייסי: אני חושב שאין אזרחים על תנאי ואין מדינה נאורה שיש לה אזרחים על תנאי.

רמזי ג'רייסי: אזרחים צריכים להיות מטופלים כמו כל האזרחים.

מרינה סולודקין: כבוד היושב ראש של הוועדה, כבוד השר, הדיון מאוד חשוב בגלל שאחרי הדיון הזה אנחנו רואים את התמונה הכוללת, מה קרה בצפון ומה התוכניות שלנו ואיך לשקם את הצפון.

מרינה סולודקין: אני רוצה גם להתייחס להתנהגות של נציגים של נהריה בגלל שזו הפעם הראשונה ואני 10 שנים בכנסת, אני אף פעם לא ראיתי קטטה.

גאלב מג'אדלה: זו פעם ראשונה?

מרינה סולודקין: זו פעם ראשונה שאני רואה ואני אומרת שההתנהגות פסולה וגם לא ראויה לכנסת ישראל.

מרינה סולודקין: לעניין שלנו, להגיד שדווקא מנהריה אני לא קיבלתי אף תלונה מהעולים של נהריה ונהריה היתה עיר תחת התקפות כל כך קשות, הכי קשות.

מרינה סולודקין: אז מה שאני צריכה לומר זה שההתנהגות שלכם בלתי ראויה.

רוני בר-און: זה לא היה שייך בכלל לעניין המלחמה ולא לעניין משרד הפנים.

רוני בר-און: הם באו לפה לעשות איזה שהוא סידור חשבון עם ראש העיר שלהם.

מרינה סולודקין: אבל כבוד היושב ראש הזמין אותם, תיקן את הטעות שעשה ראש העיר, בגלל שלאופוזיציה צריכה להופיע בדברים האלה, אבל הם---

גאלב מג'אדלה: היתה להם הזדמנות והם פספסו.

מרינה סולודקין: והם פספסו ואנחנו לא שמענו מה לא בסדר.

מרינה סולודקין: אני מאוד מעריכה את הפעילות של משרד הפנים וראיתי שזה דווקא היה משרד שבדחיפות ובחוכמה התנהגו בזמן המלחמה, אבל אני לא מסכימה עם השר בכך שעל כבאות אתה לא אחראי.

מרינה סולודקין: לא על כבאות, לא על בריחה של חברי המועצה וסגני ראשי הערים ואפילו מנהלים כלליים של העיר שהיו, אבל לממשלה יש אחריות כוללת ואי אפשר שיזנחו אוכלוסיות חלשות, בכל חמש השבועות שהיו אני עבדתי בגלל שהיו הרבה פניות משכונות מצוקה ישראליות וגם מעולים.

מרינה סולודקין: ואני חושבת שאנחנו צריכים לבנות, בטח מבחינה מערכתית, איך בפעם הבאה שלא יהיה איך לא להזניח, צווי פינוי לאוכלוסיות החלשות, שיהיו להם מקומות במרכז הארץ ובגלל זה מה שאני אומרת זה שכולם צריכים לעשות חשבון נפש וגם הממשלה.

מרינה סולודקין: תודה.

דוד אזולאי: במלחמה הזאת אף אחד לא ייקח לראשי הרשויות, הם היו הגיבורים של המלחמה הזאת שמגיע להם את כל הכבוד הראוי, מפני שאם הם לא היו, אני לא יודע איפה היו התושבים ומה היה קורה ושמענו פה על קצה המזלג מראש העיר, מר מנחם אריאב וזה קרה בכל רשות ורשות.

דוד אזולאי: באמת.

דוד אזולאי: מי שחי ביישובים האלה יודע שמוסדות הציבור לא נפתחו וראשי רשויות יותר חרוצים, פחות חרוצים, עשו את המלאכה.

דוד אזולאי: אחד הדברים שיש לי טענות, ודרך אגב, אני גם חייב להגיד באמת, תוך כדי מלחמה להזרים כסף, אני אומר לך, אדוני השר, כל הכבוד ויישר כוח.

דוד אזולאי: אבל אם אתה שומע ביקורת על חלוקת ה-150 מיליון שקלים, זה לא בא מפה.

דוד אזולאי: זה בא מהשטח.

דוד אזולאי: ראשי רשויות הציפו את הבעיה, הם העלו את הבעיות בפנינו כשאנחנו ביקרנו.

דוד אזולאי: אי אפשר לבוא אלינו בטענות ולהגיד שאנחנו מעוררים את הריב ומדון הזה.

דוד אזולאי: חלילה וחס.

דוד אזולאי: יש קריטריונים ואני מניח שהנושא הזה ייבדק אצל הגורמים הנוגעים בדבר, לא אנחנו יש לנו את הכלים ולא אף אחד יכול לבדוק את זה.

דוד אזולאי: אבל יחד עם זה, אחד הדברים שחרה לי במלחמה הזו שזה באמת הפריע, וזה היום מתגלה יותר.

דוד אזולאי: כאשר אתה רואה בעיתונות המקומית 'תודה לראש הרשות', תודה לכל מיני ארגונים על פינויים של תושבים, כשאני יודע שאנשים חלשים, מסכנים, אומללים, ואתה אמרת את זה, אדוני השר, אנשים מסכנים שלא היה להם כסף סבלו במשך 30 יום במקלטים, אף אחד לא הוציא אותם להתאוורר, עד היום הזה.

דוד אזולאי: יצאו מהמקלטים, אבל הם לא יצאו להתאוורר.

דוד אזולאי: יצאו בשבוע האחרון עובדי רשויות מקומיות, ואתה יודע מה?

דוד אזולאי: מגיע להם.

דוד אזולאי: אני אומר, עובדי רשויות, שירותי כבאות, עובדי המשטרה – נתנו את הנשמה בכל ה-30 ימים האלה, מגיע להם לצאת להתרענן.

דוד אזולאי: אבל אסור לשכוח את אותה אוכלוסייה חלשה, מסכנה, שאין לה מאה שקלים לנסוע באוטובוס לירושלים.

דוד אזולאי: ואני אומר, אם מישהו צריך לבדוק את הנושא הזה, זה אחד הדברים שצריך להיבדק.

דוד אזולאי: לגבי העתיד, אדוני השר.

דוד אזולאי: אחד הנושאים החשובים שכולנו היינו ערים לכך, זה נושא המקלוט בכל הצפון.

דוד אזולאי: היו מקומות שפשוט לקח ימים שלמים לפנות מקלטים עד שהאזרח יכול היה להיכנס לשם.

דוד אזולאי: אני חושב שהמקלטים הם כבר מוכנים למלחמה הבאה, שלא תבוא.

דוד אזולאי: אני רק מציע שמשרד הפנים ופיקוד העורף, או כל גורם אחר, יוציא הנחיות ברורות כדי להמשיך לתחזק את המקום הזה עד כמה שאפשר להיות ערוכים למה שלא יקרה, חלילה וחס.

דוד אזולאי: כי אנחנו כבר שומעים על ציוד שהיה במקלטים, שנלקח, מזרונים שנלקחו מהמקום, שזה בעצם בא לשרת את התושב והדברים האלה אני אומר פה לתשומת לב ראשי הרשויות.

דוד אזולאי: זה גם באחריותכם, לא לתת להפקרות הזאת לקרות, כי אם זה יקרה בזמן הקרוב, אי אפשר אחר כך לבוא עוד פעם ולהתחיל את הכול מחדש.

דוד אזולאי: אדוני השר, נקודה מאוד מאוד חשובה, ואני חושב שצריך לתת פתרון ברמה המיניסטריאלית וזה נושא המחוזות.

דוד אזולאי: יש חלוקת מחוזות נוראית.

דוד אזולאי: לכל משרד, לכל גוף במדינה יש לו מחוז משלו.

דוד אזולאי: למשטרה יש מחוז, לפיקוד העורף יש מחוז, משרד הפנים, משרד החינוך, שירותי הכבאות.

דוד אזולאי: לכל אחד יש מחוז וכתוצאה מזה, בימים הראשונים פשוט היו ידיעות מבולבלות הן מפיקוד העורף, הן מהרשויות המקומיות.

דוד אזולאי: משום שמשרד הפנים הוא הגוף, הוא הגורם שצריך לקחת את הנושא הזה ולעשות סדר, לקבוע מחוזות אחידים.

דוד אזולאי: אני מניח שהדבר הזה צריך לבוא, לקבל ביטוי בממשלה.

דוד אזולאי: אני מספר על מה שקרה במלחמה הזאת.

דוד אזולאי: הנושא האחרון הוא שירותי הכבאות.

דוד אזולאי: אני חושב שגם שירותי הכבאות עשו עבודה מצוינת ואתה יודע שרק שבועיים לפני פרוץ המלחמה, עד כמה המצב היה קשה בצפון, שאפילו שכר לא היה להם.

דוד אזולאי: למרות הכול האנשים האלה הזיזו הכול הצידה ויצאו לעבודה.

דוד אזולאי: אבל אני מסכים איתך, המצב בשירותי הכבאות לא יכול להימשך במתכונת של היום, שאותם שירותים ניתנים בצורה יוצאת מן הכלל, אבל הם נמצאים בגירעונות, לא מפני שהם גירעוניים, לא מפני שהם מתפקדים לא נכון, זה מפני שחלק גדול של הרשויות המקומיות לא מעבירים את החלק שהם מקבלים לטובת אותם שירותי כבאות.

דוד אזולאי: לכן אדוני השר, אני רוצה להגיד לך, ישנה הצעת חוק להפוך את שירותי הכבאות לשירות ממלכתי.

רוני בר-און: בחיים לא.

רוני בר-און: היתה רפורמה עד שפירקנו את זה מלהיות שירות ממלכתי, עכשיו נחזיר את זה להיות שירות ממלכתי?

דוד אזולאי: אדוני השר, זכותך להגיד 'לא יהיה', לא ניכנס כרגע לזה.

דוד אזולאי: אבל אני חושב, המצב הקיים היום הוא ודאי לא יכול להמשיך.

חוסיין אל-הייב: אני רוצה להודות לוועדת הפנים שהזמינה אותנו כאן עם השר, בעקבות המלחמה בצפון.

חוסיין אל-הייב: אל"ף, לא מקובל עליי מה שאמר גם חבר הכנסת אפי איתם, לגבי נאמנותם או הטלת ערביי ישראל בספק כאילו.

חוסיין אל-הייב: תאמינו לי, הביעו נאמנות, אף אחד לא רקד על הגגות---

גאלב מג'אדלה: חוסיין, זה לא הנושא.

גאלב מג'אדלה: חבר הכנסת אפי איתם לא נמצא וזה לא הנושא.

חוסיין אל-הייב: זה לא מקובל, אבל זה החסרון של הדמוקרטיה, אבל לזכותה של ממשלת ישראל אומר, במלחמה הזו טובה זנגריה, שני קילומטר מנהר הירדן, במלחמת ששת הימים הייתי בכיתה י"ב, תאמינו לי, גם ב-73'.

חוסיין אל-הייב: במלחמה הזו, ראינו את ראש הממשלה, שרי ממשלת ישראל הגיעו לצפון ליישוב ישוב, פקדו את האוכלוסייה, נכנסו למקלטים.

חוסיין אל-הייב: יישר כוח מגיע לממשלת ישראל בקטע הזה.

חוסיין אל-הייב: אני חייב להתייחס לדברים של דוד אזולאי.

חוסיין אל-הייב: מה שהוא אמר לגבי ראשי הערים ורשויות מקומיות, זה נכון, מהניסיון שהיה לו גם במשרד הפנים.

חוסיין אל-הייב: כבוד השר, רשויות מקומיות, אם זה בדיוק כמו טובה זנגריה, נטולות מענק, אזורי תעשייה, 50% אבטלה, הביאו עולים מיישובים לא מוכרים, קלטתי עלייה בדווית, לא רוסית ולא אחרת, למרות שיש לי מורים מהעלייה הרוסית גם בתיכון, גם בחינוך גופני.

חוסיין אל-הייב: אין לנו גישה גזענית, להיפך, עשרה מורים מחבר העמים גם מלמדים אצלי בבית הספר, אבל היישובים הבדווים שלנו בצפון הם נטולי...

חוסיין אל-הייב: למרות הכול אנחנו לא יכולנו לעמוד בתוכנית ההבראה שהוצנחה עלינו מלמעלה.

חוסיין אל-הייב: נכון שיש לי 50% מובטלים, נכון שיש לי בעיות עד להודעה חדשה ביישוב, בגלל תוכנית ההבראה שהצניחו, שמו אותה, אבל דיברתם על הארנונה, הגענו בקושי ל-30 פלוס אחוזים.

חוסיין אל-הייב: אני אומר לך, זה לא מספיק.

חוסיין אל-הייב: וזה לא נכון, וזה לא מגיע מה שכתב לי המנהל הכללי שלא מגיע שירותים לאוכלוסייה, אבל זו אוכלוסייה מוכה, זו אוכלוסייה מוכה.

חוסיין אל-הייב: ואני רוצה לפתוח את שנת הלימודים, ברשותך, תאמינו לי, לא קיבלו משכורות, מעוכב במשרד הפנים מיליונים, לא נותנים לנו אותם בגלל שאנחנו לא עמדנו בתוכנית ההבראה.

גאלב מג'אדלה: על זה תדבר בפגישה עם המנהל הכללי.

גאלב מג'אדלה: המנהל הכללי יקבל אותך לפגישה ותקבעו את הדברים.

ברוך רוזן: וראש מועצה אזורית משגב לא יכול היה להגיע והוא ביקש שאני אבוא.

גאלב מג'אדלה: זו לא הפעם הראשונה שהוא לא יכול להגיע.

ברוך רוזן: יש לי לומר רק דברים טובים, אני חייב להגיד את זה, כבוד השר, לך ולמנהל הכללי.

ברוך רוזן: התחושה שלנו, למרות שלא הגיעו שרים שביקשו להגיע, אנחנו גם הזמנו אותם בשמחה, אבל אמרנו שיש מקומות שזקוקים להם יותר, אנחנו בסדר.

ברוך רוזן: וה'בסדר' הזה, הוא דו צדדי.

ברוך רוזן: הוא בסדר, כי משרד הפנים עשה עבודה בלתי רגילה ואתה תיארת את זה נכון, תיארת את זה יפה וצריך להגיד את זה וזו לא חנופה וזה לא מפלגות.

ברוך רוזן: אני לא יודע איזה מפלגה אני, אף אחד לא יודע איזה מפלגה אני.

גאלב מג'אדלה: אתה לא יודע באיזה מפלגה אתה?

ברוך רוזן: אני לעצמי יודע, אף אחד חוץ ממני לא יודע.

ברוך רוזן: אולי גם אשתי.

ברוך רוזן: אנחנו לא מפלגתיים, אנחנו עובדים בצורה מקצועית.

ברוך רוזן: רשות כמו משגב, ואני חושב שיש כאלה עוד, אני לא יודע כמה אבל יש כאלה עוד, יכולה באמת להיות סוג של מודל איך להתמודד בשעת חירום וגם לא בשעת חירום, איך מתכוננים לשעת חירום ואיך מתכוננים לימים השגרתיים והמועצה שלנו, לפחות, 35 יישובים, מתוכם 6 בדווים, התכוננה.

ברוך רוזן: אנחנו הגענו למלחמה הזאת מוכנים.

ברוך רוזן: המקלטים היו מוכנים מהיום הראשון, האוכלוסייה טופלה מהיום הראשון, בילדים, בנוער.

ברוך רוזן: גם האוכלוסייה הבדווית קיבלה מענה.

ברוך רוזן: כבוד היושב ראש, אין אבל, אני חוזר ואומר, ולכן אני מבקש אם אפשר---

גאלב מג'אדלה: אמרתי תודה שמילאתם תפקידכם ונתתם את השירות לאזרח בתקופה קשה.

ברוך רוזן: כבוד היושב ראש, אני חושב שיש מקום לבוא וגם ללמוד ולראות איך עושים את זה ואני מזמין את כבוד השר.

ברוך רוזן: כבוד השר, אני מזמין אותך להגיע, להתרשם ולראות.

ברוך רוזן: יש דברים שאפשר מזה---

רוני בר-און: המנהל הכללי היה אצלכם ביום שישי.

גאלב מג'אדלה: לא אצלם.

גאלב מג'אדלה: היה בעראבה, לידכם.

ברוך רוזן: כבוד השר והמנהל הכללי, אני מזמין אתכם לבוא ולהתרשם.

ברוך רוזן: אני חושב שיש מה ללמוד ברמה של איך להתכונן ואיך לעשות.

גאלב מג'אדלה: הוא יבוא.

גאלב מג'אדלה: אתה מתחייב לבוא?

רוני בר-און: אתה לא תחזיק אותי פה בכוח.

רוני בר-און: יש לך חסינות, גם לי יש חסינות.

גאלב מג'אדלה: הוא לא אוהב שמשבחים אותו, הוא אוהב שמתעמתים אתו, כך אני מתרשם.

עלי מחמוד: יושב ראש ועד מקומי ערב אל ערמשה, אני שייך למועצה האזורית מטה אשר.

עלי מחמוד: אני באמת בידיים טובות עם ראש המועצה והוא בסדר.

רוני בר-און: כועסים למה נתנו לכם על שטחים פתוחים.

רוני בר-און: העין שלהם רק על המועצה האזורית מטה אשר.

עלי מחמוד: הישוב שלנו, ערב אל ערמשה, 1,300 תושבים, 250 בתי אב.

עלי מחמוד: אנחנו הצפוניים ביותר על הגדר ממש קו אפס.

עלי מחמוד: נכון שיש לנו חדרי ביטחון ויש לנו מקלטים, אבל המקלטים לא מספיק לאוכלוסייה.

עלי מחמוד: יש לי שתי פזורות על יד היישוב ובוועדת הפנים, ביום רביעי שעבר, סיירו.

עלי מחמוד: הבעיה היא שהמועצה רוצה לשלב אותם לתוכנית המיתאר.

עלי מחמוד: יש לי תוכנית מתאר ואני רוצה באמת---

גאלב מג'אדלה: עלי, זה לא מלחמה.

גאלב מג'אדלה: זה לפני המלחמה ואחרי המלחמה והתביעות צודקות ואנחנו נטפל בהם, אנחנו נקיים על זה שיחה עם השר ועם המנהל הכללי באמת ברצינות.

טלב אלסאנע: אני רוצה לציין בתחילת הדברים, כבוד השר, שראשי הרשויות הערבים לא סובלים מתחושה של מקופחים, הם באמת מקופחים.

טלב אלסאנע: באמת מקופחים.

טלב אלסאנע: זה לא עניין של תחושה, או מחלה, זו עובדה.

טלב אלסאנע: אני חושב שחלק מהדברים אתה ציינת בנוסחת גדיש וזו לא פעם ראשונה שזה אחד ההוכחות לדבר הזה.

טלב אלסאנע: המלחמה לא יצרה את הבעיות והמלחמה גם חשפה בעיות קיימות שלנו.

טלב אלסאנע: זה עניין של הפריסה של מכבי האש בישובים היהודיים והערביים, העניין של המקלוט, העניין של אמצעי המיגון ולבוא בטענות כאילו ההנהגה של הרשויות, בכלל הרשויות הערביות, נמלטו, ברחו, אני חושב שזה חוסר---

רוני בר-און: מי דיבר על זה?

רוני בר-און: אף אחד לא אמר.

טלב אלסאנע: אני רואה שעוד מעט תבקשו ועדת חקירה ממלכתית לחקור את התנהגות האזרחים בצפון ולא לחקור את התנהגות הממשלה.

טלב אלסאנע: כי יש תחושה של לגלגל את האחריות לרשויות המקומיות.

רוני בר-און: זה ממש לא נכון.

רוני בר-און: אתה לא היית פה, הגעת מאוחר.

טלב אלסאנע: מאה אחוז, אם זה לא נכון, אז בסדר גמור.

רוני בר-און: אין חצי טענה להנהגה של הרשויות המקומיות הערביות, מבחינת נוכחות בשטח וניסיון מוצלח וראוי להערכה לעבוד במהלך המלחמה.

טלב אלסאנע: עם אמצעים דלים ובמציאות קשה.

רוני בר-און: באמצעים הקיימים ובמציאות קשה, כן.

טלב אלסאנע: אם אני מסתכל על הדף שחולק על ידי משרד הפנים, אני רואה שהקריטריונים שמתבסס עליהם---

רוני בר-און: זה חלקי.

טלב אלסאנע: הקריטריונים החשובים, הרלוונטיים זה מספר האוכלוסייה ומספר הקטיושות.

טלב אלסאנע: לדעתי, אלה שני הפרמטרים החשובים ביותר, כי המציאות הכלכלית החברתית היא פרמטר מאוד חשוב.

רוני בר-און: המרכיב הראשון זה המצב הסוציו-אקונומי, הכספי.

טלב אלסאנע: זה לא מופיע.

רוני בר-און: אמרנו, המסמך לא טוב.

רוני בר-און: מישהו שלח את המסמך הזה לא טוב.

טלב אלסאנע: אני רוצה להוקיע את דבריו של אפי איתם המנצל כל במה להסית נגד הציבור הזה.

טלב אלסאנע: לדעתי, גם בדיון ענייני הוא לא יודע להתאפק והוא עושה תעמולה פוליטית על גבם של התושבים הערביים.

טלב אלסאנע: הגיע הזמן להפסיק את מסע ההסתה הפרוע הזה.

ריאן כאמל: המנהל הכללי של השלטון המקומי, נציגנו.

ריאן כאמל: רק שתי הערות.

ריאן כאמל: האמת היא שאני יוצא מכאן ואני לא יודע מה הקריטריון הסופי.

ריאן כאמל: ידעתי שזה 10% אוכלוסייה, 10% סוציו אקונומי ו-80% נפילות שזה מתבטא בתחומי שיפוט.

ריאן כאמל: אני חושב שזו הזדמנות שאני פונה לשר, הזדמנות לבדוק את נושא תחומי השיפוט של הרשויות הערביות המקומיות, שבגלל שלנושא הזה יש השלכות כלכליות, חברתיות, בכל התחומים של השלטון המקומי.

ריאן כאמל: לכן זו ההזדמנות, לא כאן המקום, לעתיד, לבדוק את נושא תחומי השיפוט.

ריאן כאמל: יש משל בערבית שאומר: קשרו אותו, זרקו אותו לים, אמרו לו 'אל תתרטב במים'.

ריאן כאמל: ככה זה הרשויות הערביות.

ריאן כאמל: השר אומר, גדיש, אני לא יכול לגעת, 84% יהודים, 76% ערבים, אני לא מוכן להוריד מהיהודים.

ריאן כאמל: האוצר לא נותן לי, אז נושא המענק יישאר, ההלוואות הוא אומר שהבנקים.

ריאן כאמל: ..

ריאן כאמל: באמת הוא לא ייתן יד לשחיטה הזאת.

ריאן כאמל: זאת אומרת, הלוואות לא יכולים לקבל.

ריאן כאמל: יש רשויות, ואני אגיד לך, אדוני השר, רוב ראשי הרשויות שהיה להם מצב קשה בנושא הלנת שכר, הציבור לא חידש את בחירתם.

ריאן כאמל: אני מדבר על ראשי רשויות חדשים שהתייעלו, שיש להם גבייה טובה, ובכל זאת אין להם לשלם משכורות 8 חודשים.

גאלב מג'אדלה: כאמל, זה לא המצב עכשיו בצפון, זה לפני.

גאלב מג'אדלה: ואנחנו נטפל גם במצב לפני.

ריאן כאמל: המצב עכשיו חשף את זה.

מנחם אריאב: תודה אני רוצה לומר פה לפיקוד העורף, למשטרת ישראל, למכבי האש על עבודה נהדרת.

גאלב מג'אדלה: תודה רבה, נרשם.

גאלב מג'אדלה: רוני, מה זה?

גאלב מג'אדלה: זה נכון?

רוני בר-און: מה פתאום?

רוני בר-און: אתה לא מבין שהוא ערבב את זה.

רוני בר-און: לא אמרתי את זה.

רוני בר-און: הוא פשוט לא נורמלי, הבחור הזה.

גאלב מג'אדלה: אתה צריך להגיב על זה, לדעתי.

גאלב מג'אדלה: תגיב.

רוני בר-און: מתי, עכשיו?

גאלב מג'אדלה: תגיב עכשיו, זה שידור ישיר.

רוני בר-און: מישהו מציג פה כאילו נאמר שבכירים ברשויות הערביות ברחו במלחמה.

רוני בר-און: אלה דברי הבל ופשוט לא היה.

גאלב מג'אדלה: אומרים שהשר אומר את זה.

רוני בר-און: אתה היית פה, אני אמרתי את זה?

גאלב מג'אדלה: לא, בטח שלא.

רוני בר-און: בקיצור, זה כדרכם של עיתונים, הוא נכנס ויצא ולא היה נוכח ושאל שאלות והוציא כותרת שלא היתה ולא נבראה.

גאלב מג'אדלה: אכן אני אומר, השר רוני בר-און, שר הפנים לא אמר משפט כזה שבכירים ברשויות הערביות ברחו במלחמה.

רוני בר-און: אפילו לא ברמז.

גאלב מג'אדלה: לא היתה לנו גם בעיה כזאת, כל הדואר והבנקים והחנויות ואספקת מזון והערים והמועצות תפקדו, שום דבר לא נסגר, לא דובים ולא יער.

גאלב מג'אדלה: ואני ברשות

גאלב מג'אדלה: כם רוצה ללכת לסיכומים.

גאלב מג'אדלה: קודם כל להודות לשר הפנים ולמנהל הכללי של משרדו על הזמן שהקדישו לוועדת הפנים לקיים את הדיון הזה.

גאלב מג'אדלה: אני מאוד מצטער על התנהגות נציגי נהריה, חברי מועצת העיר שניתנה להם הזדמנות לבוא ולומר את הטיעונים הענייניים שלהם לגבי מה שקרה בישוב שלהם, אמיתית ועניינית.

גאלב מג'אדלה: אבל מה שהם עשו, זה פגע בהם וחבל.

גאלב מג'אדלה: אנחנו, כוועדת פנים ואיכות הסביבה, נאפשר לכל גוף ולכל גורם ולכל נבחר ציבור לבוא לכאן ולהשמיע את דברו.

גאלב מג'אדלה: ככה נהגנו כל השנים וככה נמשיך לנהוג, ועל כל המוזמנים לבוא ולתת ביטוי לעמדה שלהם.

גאלב מג'אדלה: אני רוצה להודות למשרדי הממשלה שליוו אותנו גם בסיור וגם כאן, ואני רואה אותם, על העבודה הטובה ועל שילוב הידיים שעשו גם עם הוועדה וגם עם ראשי הרשויות.

גאלב מג'אדלה: אבל אני רוצה לומר, אדוני השר, עוד שני דברים.

גאלב מג'אדלה: אני באמת ראיתי צורך, ואני חושב שאתה צריך לומר גם את הדבר הזה, שהמשטרה במלחמה הזאת שילבה ידיים, מילאה תפקיד, לקחה על עצמה דבר ועשתה אותו בצפון, בכל מקום שאפילו לא היה מחויב על פי חוק בדברים מסוימים שעשו ואני ראיתי את זה בכנס בנהריה עם ראשי הרשויות.

גאלב מג'אדלה: יישר כוח.

גאלב מג'אדלה: עכשיו, ראשי הרשויות, עם כל הביקורת שהיתה לנו על חלק מהם לפני המלחמה, במלחמה הזאת ראשי הרשויות, השלטון המקומי, נהגו כפי שצריך.

גאלב מג'אדלה: זה לא במאה אחוז, ולא במלואה, שום דבר לא מלא, אבל צריך לומר לחלק גדול מהאנשים האלה יישר כוח על כל מה שהם עשו למען האזרחים שלהם, גם באמצעים דלים, ולא היה לרשותם הרבה דברים בחלקים מסוימים של האוכלוסייה שאנחנו דיברנו עליה.

גאלב מג'אדלה: אני רוצה לומר לך, אדוני השר, אנחנו נמשיך לשלב ידיים, כוועדת הפנים ואיכות הסביבה של הכנסת, למען שיקום הצפון ומינוף הצפון לימים טובים יותר מאשר לפני המלחמה.

רוני בר-און: בהחלט.

גאלב מג'אדלה: ואנחנו נעשה את הכול כדי לסייע בכל דבר שנתבקש, ואפילו נמשיך את הנושא של הדיון בוועדה עם שר האוצר, עם השר לאיכות הסביבה, כי היתה פגיעה קשה מאוד בכל מה שקשור לאיכות הסביבה, ליערות, לשמורות הטבע ולמקומות אחרים וזה דיון חשוב ונחוץ ואנחנו נקיים אותו ואנחנו גם נמשיך לסייר, ובוועדת הפנים יהיה צוות שילווה ויעקוב, יחד איתכם, על כל דבר שאנחנו הולכים לעשות בצפון.

גאלב מג'אדלה: תודה רבה.

רוני בר-און: תודה רבה לכם.

גאלב מג'אדלה: תודה רבה לכולם, תודה רבה לצוות הוועדה שלנו ולאחרים.