ועדת הכספים, כנסת 17, פרוטוקול מספר 107, 2006-08-15 11:55

יעקב ליצמן: אנחנו עוברים לסעיף הבא.

יעקב ליצמן: אני שמח שנמצאים כאן כעת רק חברי כנסת ואין מוזמנים נוספים.

יעקב ליצמן: אתמול היה לנו קצת בלגן עם הרשויות המקומיות.

יעקב ליצמן: זה טוען שקיפחו אותו, זה בוכה, זה טוען שלא שילמו משכורות כבר 7 חודשים.

יעקב ליצמן: אני מבקש לשאול אותך שאלה בעקבות הדיון אתמול, מבקש שתאיר עיניי.

יעקב ליצמן: שאלנו את המשנה למנכ"ל משרד הפנים, מר יצחק בלק, מבין 20 רשויות שהוטלו עליהן עיקולים נותרו רק ארבע.

יעקב ליצמן: איך כולם קיבלו?

יעקב ליצמן: הוא אמר שיש חשבון חירום, או חשבון מוגן - - -

דוד טל: בהסתדרות קראו לזה קופה ב'.

יעקב ליצמן: אי אפשר להניח את היד על הכסף הזה וממנו ישלמו משכורות.

יעקב ליצמן: שאלתי אותו, עם כל הכבוד, אומרים לנו כל הזמן שיש רשויות שמגיע להן כסף, מענקים או תקציבים אחרים, והן לא מקבלות כי החשבון מעוקל.

יעקב ליצמן: אמר סמנכ"ל משרד הפנים: אנחנו מוכנים, אבל מייד כשנעביר הכסף יילך לספקים.

יעקב ליצמן: למה לרשויות שלא שילמו משכורות אי אפשר לתת פתרון מעין זה?

יעקב ליצמן: דיברנו בעיקר על חורפיש, ירכא, פקיעין וג'וליס.

יעקב ליצמן: למה אי אפשר ללחוץ ולעשות את זה לפחות לצורך העברת המשכורות?

דוד טל: אני רוצה להביא דברים בשם אומרם.

דוד טל: אמר שר הפנים אתמול שהוא דאג, בשיחות שלו עם אנשי הביטוח הלאומי, מס רכוש ומס הכנסה, שהכספים לא יעוקלו.

דוד טל: הוא מצא לכך סידור.

יעקב ליצמן: יש בעיה עם הספקים.

יעקב ליצמן: עיקולים של ספקים אי אפשר לסדר.

יעקב ליצמן: זאת התשובה.

יעקב ליצמן: נכון שאין כרגע עיקול במס הכנסה ובביטוח הלאומי, אבל יש בעיה עם ספקים.

יעקב ליצמן: הספקים לא רוצים לוותר, ובצדק.

ראובן ריבלין: הספקים והבנקים.

ראובן ריבלין: הם לוקחים את הכסף.

יעקב ליצמן: בעקבות החודש-חודשיים האחרונים החריגים, בשל המלחמה, הייתי אומר לבנקים: תעשו טובה, אל תטילו עיקול, אל תעשו שום דבר לרשות המקומית.

ראובן ריבלין: מנכ"ל משרד הפנים קבע – ותיכף בוודאי נשמע את הקריטריונים – מה הסכום שתקבל כל מועצה מקומית.

ראובן ריבלין: בהחלט יכול בנק לבוא ולומר: רבותי, עם כל הכבוד לכם, את כל הסכומים שהועברו לכיסוי פעולות המערכת בזמן המלחמה או כדי לפתור את בעיות החירום אני לוקח לכיסוי חובות.

ראובן ריבלין: מה תעשה?

יעקב ליצמן: אני רוצה שיגיעו איתם להסכם שברשויות מסוימות שלא שילמו משכורת יאפשרו העברת סכום חד-פעמי לתשלום המשכורות ולא יעקלו את הכסף.

ראובן ריבלין: לגבי המשכורות נמצא פתרון.

יעקב ליצמן: ב-4 הרשויות שהזכרתי לא נמצא פתרון.

דוד טל: שר הפנים אמר לנו אתמול שפנה לספק תברואה מסוים וביקש ממנו לוותר כרגע על הכסף ובכל אופן לפנות זבל.

דוד טל: רוצה לומר, שהוא סידר כבר את כל הפינות הללו.

יעקב ליצמן: לא ידוע לי שנמצא פתרון כזה.

יעקב ליצמן: ידוע לי שהוטלו עיקולים.

יעקב ליצמן: אולי נמצא חריג פה ושם, אבל אין פתרון מלא.

רם בלינקוב: לפני כ-3 שנים היה תיקון חוק שהסדיר פתיחת חשבונות מוגנים מעין אלה.

יעקב ליצמן: אנחנו בוכים על כך.

רם בלינקוב: על כך בוכה הנביא.

רם בלינקוב: החוק הזה קומם את המערכת הבנקאית, ואני סבור שבצדק, ובטווח הארוך גרם נזק גם לשלטון המקומי.

רם בלינקוב: כיצד המערכת הבנקאית מפצה עצמה על אי-ודאות?

רם בלינקוב: דרך הריביות.

ראובן ריבלין: רבי הלל התקין את תקנת פרוזבול כי אסרו לקחת ריבית.

ראובן ריבלין: אמרו: אם אסור לקחת ריבית לא ניתן הלוואות.

ראובן ריבלין: תיקן את תקנת פרוזבול ונתן היתר לקחת ריבית.

ראובן ריבלין: כך גם כאן, אתה צודק, כאשר אומרים לבנקים שלא יוכלו לעקל, משיבים הבנקים: אז לא ניתן הלוואות.

ראובן ריבלין: הזהרתי על כך מעל במת הכנסת.

ראובן ריבלין: אמרתי: אתם מרחמים היום על אכזרים, סופכם שתמצאו עצמכם מתאכזרים לאלה שיצטרכו הכי הרבה עזרה.

ראובן ריבלין: כאשר ויתרתם באופן חד-פעמי, כבנקאי לא הייתי נותן יותר הלוואות.

ראובן ריבלין: הייתי אומר: מצוין, אתן לך, אבל אל תחזור.

רם בלינקוב: זה עשה שלושה דברים: אחת, הפחית את זמינות המקורות למערכת השלטון המקומי.

רם בלינקוב: שתיים, העלה את המחיר לגבי היתרה שנותרה זמינה מהמערכת הבנקאית המסחרית.

רם בלינקוב: שלוש, הבנק שהשלטון המקומי מתמחה בו, בנק אוצר השלטון המקומי, העצים כוחו.

רם בלינקוב: לפיכך בעיניי לטווח הארוך אסור להשתמש במכשיר הזה.

רם בלינקוב: למרות מה שאמרתי, יש עדיין קבוצת רשויות שנמצאות בהסכמי הבראה ויש להן חשבונות מוגנים מכוח אותה חקיקה.

רם בלינקוב: לחשבונות הללו, ובשל המצב הנוכחי, הזרמנו כסף ששימש לתשלום משכורות.

רם בלינקוב: על-פי הנתונים המקוריים החשבונות המוגנים אמורים לשמש לתשלום חובות העבר.

רם בלינקוב: הם לא נולדו כדי לעקוף מערכת של עיקולים.

רם בלינקוב: מאחר והיה כאן מצב מיוחד מאוד ומלחמה, כך עשינו.

רם בלינקוב: לא ניתן יהיה להמשיך כך לאורך זמן כי יש כאן מעין עצימת עיניים או ניצול פרצה.

רם בלינקוב: אין לי עניין לנצל את האפשרות הזאת.

רם בלינקוב: אם לרשות מקומית יש בעיות – צריך לפתור את הבעיות הללו.

רם בלינקוב: מן הטעם הזה נותרו רשויות שאין להן בכלל חשבונות מוגנים ושם לא ניתן להשתמש גם בכלי הזה.

רם בלינקוב: אני גם לא יכול מבחינה חוקית לפתוח חשבונות מוגנים נוספים, כי היתה רשימה סגורה ואין בסמכותי להרחיב אותה.

רם בלינקוב: לכן נותרו מספר רשויות, שמתסכלות אותנו, שאין להן פתרון.

דוד טל: זה לא נמצא גם בסמכות שר הפנים?

רם בלינקוב: לא.

רם בלינקוב: לא בסמכות אף אחד.

זאב אלקין: אלו רשויות נכללות ברשימה?

רם בלינקוב: הרשימה כוללת חמש רשויות מקומיות.

יעקב ליצמן: ירכא, ג'וליס, פקיעין וחורפיש.

יעקב ליצמן: את החמישית אני לא יודע.

רם בלינקוב: אלה הרשויות שלא נפתרה בעייתן.

רם בלינקוב: אבקש, ברשותך אדוני היושב-ראש, לדבר על הקריטריונים לחלוקת הכספים לרשויות, על כל שנעשה מתחילת המלחמה.

רם בלינקוב: קיבלתי פידבק על מה שנאמר כאן אתמול ונדמה לי שהזיכרון של חלק מן האנשים לא בהכרח די ארוך.

רם בלינקוב: העברנו שתי מנות סיוע עיקריות לרשויות המקומיות – של 50 מיליון שקל ושל כ-100 מיליון שקל.

רם בלינקוב: שתי המנות חולקו על-פי קריטריונים שאושרו על-ידי היועץ המשפטי של המשרד וכמובן על-ידי חשב המשרד, ולפחות במנה השנייה גם תואמו עם משרד ראש הממשלה ועם משרד האוצר.

רם בלינקוב: הקריטריונים שנקבעו במנה הראשונה היו שונים מאלה שנקבעו במנה השנייה.

יעקב ליצמן: נעשה תיקון.

רם בלינקוב: לא תיקון, אלא תחכום.

רם בלינקוב: אני מבקש להסביר היכן היו הבעיות.

רם בלינקוב: במנה הראשון – סברנו בראש ובראשונה שכאשר מתחילה הפגזה על ישובי הצפון הרי גם אם יש לנו ויכוח עם רשויות שלא שילמו משכורות, נשים את זה בצד ונגרום לכך שכל עובד יקבל לפחות משכורת אחת.

רם בלינקוב: לכן לקחנו את רשימת הרשויות שלא שילמו משכורות, אספנו מהן את עלות המעביד והעברנו להן תשלומים שאפשרו לשלם משכורות.

רם בלינקוב: אני פותח כאן סוגריים.

רם בלינקוב: בשנה האחרונה היתה תופעה חמורה מאוד, שמשרדי ממשלה עצמו עיניים כאשר רשויות מקומיות, בהיקף גדול מאוד, העבירו לעובדים שכר נטו בלבד – לא שילמו ביטוח לאומי, מס הכנסה והפרשה לקרנות פנסיה וקופות גמל.

סמדר אלחנני: זה לא פלילי?

רם בלינקוב: לפי מיטב ידיעתי זאת עבירה פלילית.

רם בלינקוב: על-פי הבדיקות שערכתי, ככל הנראה היתה לפחות עצימת עיניים מצד חלק מן הרשויות.

רם בלינקוב: כאשר הגעתי למשרד הפנים אמרתי שאני לא מוכן לחיות עם הדבר הזה, כי זה בעצם בריחה מטיפול בבעיות הללו.

רם בלינקוב: הבהרנו לרשויות המקומיות שאם ימשיכו לא להעביר כסף למס הכנסה, לביטוח הלאומי ולקרנות יהיה להן עניין גדול אתנו וננקוט צעדים חריפים ביותר, וגם באופן אישי אכתוב תלונה לראש רשות המסים מדוע הוא לא פועל בעניין הזה, כי זאת עבירה פלילית, ויש לו הרבה מאוד סמכויות.

רם בלינקוב: לקחנו את רשימת הרשויות והעברנו להן כסף, שאיפשר להן לשלם תשלום שכר חודש אחד לעובדים שלהן.

רם בלינקוב: ואז היינו בדילמה.

רם בלינקוב: באו אלינו ראשי רשויות אחרים – הם לא היו צריכים לבוא אלינו, ידענו את זה גם בעצמנו – ושאלו: מה קורה כאן?

רם בלינקוב: צדיק ורע לו, רשע וטוב לו?

רם בלינקוב: אנחנו שהעברנו כסף ופעלנו כל הזמן בצורה מסודרת רואים חבר'ה שלא שילמו משכורות, שחלקם לפחות לא עמדו בתוכניות הבראה, שחלקם לא העלו את שיעור גביית המסים, שחלקם לא עבדו על-פי תקציבים מאוזנים ומשרד הפנים נותן להם פרס עכשיו.

זאב אלקין: אבל לא כל 50 מיליון השקלים הלכו לתשלום משכורות.

זאב אלקין: זה רק חלק מן המנה הראשונה.

רם בלינקוב: זה בדיוק מה שאני מסביר.

רם בלינקוב: לכן את החלק השני חילקנו לכלל הרשויות המקומיות בהתאם לשני קריטריונים מרכזיים: מספר התושבים והמצב הסוציו-אקונומי.

רם בלינקוב: על כך הוצאו 50 מיליון השקלים, ולמעשה הוצאנו יותר.

רם בלינקוב: כל זה הוצא מתקציב רזרבת שר הפנים שתוגבר ב-25 מיליון שקל.

רם בלינקוב: חצי מזה הלך על חשבון תקציב הרזרבה הרגיל וחצי תוגבר על-ידי אגף התקציבים במשרד האוצר.

רם בלינקוב: בפועל חולקו קצת יותר מ-50 מיליון שקל כי נכנסו לזה בית-שאן ואופקים.

זאב אלקין: למה?

רם בלינקוב: כי לאופקים ולבית-שאן היתה בעיה קשה והשתמשנו בכסף שלנו.

זאב אלקין: אבל לא מאותם 50 מיליון שקלים.

רם בלינקוב: לא על חשבון הרשויות המקומיות בצפון.

רם בלינקוב: באותה חגיגה, באותה הזדמנות זרקנו הכול לאותו חשבון.

רם בלינקוב: אחר-כך החליטה הממשלה להגביר את הסיוע לצפון בסך 100 מיליון שקל נוספים.

רם בלינקוב: אגב, 100 מיליון השקלים אמורים להגיע מחוץ לתקציב.

רם בלינקוב: עד עתה טרם הגיעו ונעשה שימוש ביניים בתקציבים פנימיים של משרד הפנים.

יעקב ליצמן: בעצם משרד הפנים נתן הלוואה למר קובי הבר.

רם בלינקוב: כפי שאמרתי בישיבה הקודמת, כאשר מר קובי הבר נותן את המילה שלו – היא תכובד.

רם בלינקוב: לכן אני לא דואג.

ראובן ריבלין: לפעמים לוקח קצת יותר זמן.

רם בלינקוב: אנחנו אנשים סבלניים.

רם בלינקוב: נכון, לוקח להם קצת זמן.

ראובן ריבלין: מר קובי הבר מבצע ואומר אחר-כך למנכ"ל משרד הפנים לבדוק אם יש קריטריונים, ואז היועץ המשפטי מסרב.

ראובן ריבלין: מר קובי הבר לפעמים אומר: אין לי בעיה מבחינת האוצר, אני מעביר את זה, אבל תבדוק אם יש קריטריונים, ואז היועץ המשפטי אומר לא.

ראובן ריבלין: על-ידי כך הוא הטוב והם הרעים.

יעקב ליצמן: על-פי הניסיון שלי, מר קובי הבר עומד מאחורי הבטחותיו.

ראובן ריבלין: אם אתה אומר לו: ייקוב הדין את ההר, אתה הבטחת ומידך אני מבקש את זה, לא מעניין אותי מה אומר משרד הפנים – העניין מסודר אחר-כך.

דוד טל: זה ועדת ציונים או ועדת כספים?

יעקב ליצמן: חבר הכנסת טל, אתה מבין שמר קובי הבר ישלם עבור כל המילים היפות שאמרנו עליו.

רם בלינקוב: אני רוצה לחזור לקריטריונים לחלוקת 100 מיליון השקלים שהממשלה החליטה להעביר.

רם בלינקוב: ברשות

רם בלינקוב: כם ארחיב כאן במקצת.

רם בלינקוב: 100 מיליון שקלים הוקצו בין היתר על רקע הערות שקיבלנו בהקצאה הראשונה.

רם בלינקוב: ההערה המרכזית היתה שאנו לוקחים את מספר התושבים ואת המצב הסוציו-אקונומי ולא מתחשבים במה שקורה בשטח.

רם בלינקוב: בקריית-שמונה ובצפת נפלו הרבה מאוד טילים.

רם בלינקוב: בישוב הסמוך נכון שגם מרגישים לא כל-כך בנוח ויש קווץ' פה וקווץ' שם, אבל בקריית שמונה "חוטפים" ובמקום אחר לא.

רם בלינקוב: לכן הכנסנו קריטריון של מספר הנפילות.

רם בלינקוב: יש מתאם גבוה בין הבעיות הנוצרות כתוצאה מן המלחמה ובין מספר הנפילות.

רם בלינקוב: כבר היה מי שאמר: בואו נתחיל "לסחור בדם", לספור את מספר הנפגעים.

רם בלינקוב: אני אישית לא הסכמתי.

רם בלינקוב: וגם כך, כאשר נודע שהלכו על-פי קריטריון של מספר הנפילות התחיל מירוץ מכתבים מעציב: אצלי נפל יותר, אצלי נפל פחות.

רם בלינקוב: אבל עשינו כאן עבודה מורכבת בהרבה מאשר רק לספור את מספר הנפילות.

יעקב ליצמן: פיקוד העורף אומר:

יעקב ליצמן: ניקח ישוב שלא נפלה בו שום קטיושה, אבל האזעקה פעלה בו כמו בישוב הסמוך בו כן היתה נפילת קטיושות.

יעקב ליצמן: גם אם לא היו נפילות, אז מה?

יעקב ליצמן: הרי רצו למקלטים כל פעם בדיוק באותו אופן.

ראובן ריבלין: יש שם בעיות אחרות.

ראובן ריבלין: בישובים כמו מגדל או קיבוץ גינוסר או עמיעד – עמיעד נמצא כמו מגדל, ראש פנה וחצור בין טבריה ובין צפת, בקו האש.

ראובן ריבלין: מה שלא נופל במקום אחד יכול ליפול במקום אחר.

ראובן ריבלין: בעמיעד היה ברוך השם מספר נפילות מועט אבל התושבים והעירייה היו צריכים לספק את כל השירותים לתושבים שישבו חודש ימים במקלטים במשך 24 שעות ביממה.

ראובן ריבלין: ראש המועצה אומר: מה אתה רוצה?

ראובן ריבלין: הייתי תחת אש למרות שלא היו אצלנו פגיעות.

ראובן ריבלין: בדיר אל אסד היתה פגיעה, במקום אחר לא היו פגיעות.

ראובן ריבלין: אם בג'וליס פגעה רקטה אחת ובסאג'ור לא פגעה אף רקטה, שתי הרשויות נמצאות באותו מצב, שהן צריכות להגן על עצמן, ויש להן אותן בעיות.

רם בלינקוב: אבל בסופו של דבר צריך להחליט על הקריטריון.

רם בלינקוב: אתה מוביל אותי חזרה לקריטריון של מספר התושבים.

רם בלינקוב: אי אפשר גם להיות בהריון וגם לא להיות בהריון – או להביא את זה בחשבון או לא להביא את זה בחשבון.

רם בלינקוב: אם אתה אומר לי לא להביא את זה בחשבון אז אני חוזר לקריטריון של מספר התושבים.

ראובן ריבלין: אי אפשר לא להביא את זה בחשבון.

רם בלינקוב: זה לא היה המרכיב היחיד.

רם בלינקוב: אני מבקש להסביר לכם בקצרה מה עשינו, שתבינו שחלק מההערות שאתם אומרים עמדו לנגד עינינו.

רם בלינקוב: לא חילקנו את כל 100 מיליון השקלים בבת אחת אלא בשתי קבוצות עיקריות: בראשונה כ-21 מיליון ובשנייה כל היתר.

רם בלינקוב: לגבי 21 מיליון שקל – חילקנו את הרשויות ל-4-5 קבוצות על-פי גודלן כי אמרנו שיש הוצאה קבועה, למרות מה שנתנו קודם ב-50 מיליון שקל, שאנחנו רוצים לתת לכל רשות.

רם בלינקוב: זה התחיל מ-150,000 שקל לרשויות של 2,000 תושבים והגיע עד 1.5 מיליון שקל לרשות אחת של 300,000 תושבים.

רם בלינקוב: לפיכך על-פי מספר התושבים חילקנו מנה כלשהי לרשות.

רם בלינקוב: רוב הרשויות קיבלו 200-300 אלף שקל.

רפיק סלאמה: בירכא קיבלנו 228,000 שקל ויש לנו 13,000 תושבים.

רם בלינקוב: פרט לכך, על-פי בקשת מר רענן דינור העברנו עוד 5 מיליון שקל לפיקוד העורף כדי שירכוש באמצעות מכרזים ערכות חיוניות לישובים הערבים, כי מצאנו שרמת המוכנות בישובים הערבים נמוכה יותר.

רם בלינקוב: רצינו שכל ישוב ירכוש פריטים חיוניים.

יעקב ליצמן: צופרים?

רם בלינקוב: לא צופרים – ג'ריקנים, פנסים, אלונקות, אפודים.

רם בלינקוב: קבעו ערכה חיונית ופיקוד העורף רוכש את הפריטים לישובים הערבים, ולמרות שהסתיימה המלחמה יעבירו להם את הפריטים הללו.

ראובן ריבלין: נתנו כסף או בארטרים?

רם בלינקוב: הרשות המקומית תקבל ציוד.

רם בלינקוב: רצינו להבטיח שכל רשות תקבל מהמדינה פריטים חיוניים.

רם בלינקוב: על אף שהרשות היתה צריכה לרכוש הכול, גם אם לא רכשה תהיה לה ערכה כזאת.

רם בלינקוב: לא נתנו כסף.

רם בלינקוב: פרט לכך, בעוד מיליון שקל השלמנו רכישת מזרונים.

רם בלינקוב: במהלך המלחמה חילקנו כ-40,000 מזרונים ושמיכות ולעתים גם מיטות למקלטים רבים בצפון, ואף לעתים לרשויות מקומיות בדרום שקלטו אנשים מן הצפון.

רם בלינקוב: נכון שלא עסקנו ביחצנות של הפעולה הזאת, אבל הכול חולק ורצינו לחדש חלק מן המלאי כי לא ידענו כמה זמן זה ימשיך ולא כל הציוד יחזור.

ראובן ריבלין: לא היה לך זמן לעסוק ביחצנות.

ראובן ריבלין: יכלו להתעסק ביחצנות אלה שלא נתנו כלום.

רם בלינקוב: חילקנו כ-40,000 מזרונים.

רם בלינקוב: בעבר מעולם לא חולקה כמות כזאת, כאשר כל המלאי ברמה הארצית 85,000.

רם בלינקוב: לעיר האוהלים שנפתחה בשבוע האחרון למלחמה חילקנו 3,000 מזרונים, מיטות ושמיכות.

ראובן ריבלין: לאן זה יועבר?

רם בלינקוב: זה נמצא במחסנים של פס"ח.

רם בלינקוב: זאת הפעילות היחידה של פס"ח שהופעלה, למרות שבעצם פס"ח לא אמור היה להיות מופעל כי הוא תלוי בהפעלה של מל"ח.

רם בלינקוב: פס"ח זה ראשי תבות של פינוי, סעד וחללים.

רם בלינקוב: זו יחידה בתוך משרד הפנים המופעלת כאשר מפעילים את מל"ח, ולכן בפועל לא הופעלה.

רם בלינקוב: יש יחידה ארצית עם מטה מרכזי.

ראובן ריבלין: פס"ח זה מל"ח של משרד הפנים.

ראובן ריבלין: הם פועלים במקביל – זה באחריות משרד הביטחון ופיקוד העורף וזה באחריות משרד הפנים.

רם בלינקוב: אבל הוא כפוף למל"ח.

רם בלינקוב: אני יושב-ראש פס"ח בזמן חירום.

רם בלינקוב: היחידה פועלת מכוח מל"ח.

רם בלינקוב: התפקיד העיקרי הוא קליטה.

רם בלינקוב: למרות שזה נקרא פס"ח – הוא לא אחראי על הפינוי אלא על הקליטה.

רם בלינקוב: כאשר יש אסון המוני או מלחמה – אסון המוני יכול להיות גם רעידת אדמה – יש רשימת הסכמים והסדרים בין משרד הפנים ובין בתי-ספר ואוניברסיטאות וקיבוצים וצימרים ובתי-מלון שיכולים לקלוט עשרות אלפי אנשים במקומות אחרים.

רם בלינקוב: אם חלילה היתה רעידת אדמה בתל-אביב אנחנו יודעים לקלוט את האנשים בירושלים ובכל אזורי הארץ.

רם בלינקוב: יש גם יחידות במחוזות של המשרד, ויש מחסנים ארציים ומחסנים בתוך הרשויות המקומיות עצמן.

ראובן ריבלין: בפס"ח אתה מטפל בבעיות ונותן פתרונות מקומיים כאשר מל"ח פועל בכל הארץ.

אבשלום וילן: הוא אומר שיש לו גם תוכנית ארצית.

רם בלינקוב: חבר הכנסת ריבלין, זה קצת פשטני.

רם בלינקוב: יטפלו עכשיו בשאלת חלוקת האחריות כחלק מן הלקחים ממה שהיה כאן.

רם בלינקוב: צריך לעשות סדר בדברים האלה.

ראובן ריבלין: צריך לקבוע שכאשר יש מלחמה רק בצפון מפעילים מל"ח לצפון.

אבשלום וילן: אם היינו מתחילים את כל הסיפור רק היום אין לי ספק שהיו מפעילים את פס"ח לגבי צפת וקריית שמונה למשל.

ראובן ריבלין: אי אפשר להפעיל פס"ח בלי מל"ח, בלי הכרזה על מצב מלחמה.

ראובן ריבלין: מצב חירום – אנחנו כל הזמן במצב חירום.

אבשלום וילן: צריך לבדוק מדוע לא הכריזו על מצב מלחמה.

זאב אלקין: את זה תגיד לראש המפלגה שלך.

אבשלום וילן: ראיתי דבר יותר אבסורדי, שבלי הכרזה על מצב חירום אי אפשר לחייב בעל בית-מרקחת או בעל חנות מכולת בקריית שמונה לפתוח.

רם בלינקוב: אני עובר עכשיו לחלק הגדול יותר של ההקצבות.

רם בלינקוב: ההקצבה היתה בעיקר על-פי מספר נפילות הטילים ובהתחשב במספר התושבים ברשות.

רם בלינקוב: עוד לא מצאתי ראש רשות אחד מרוצה.

יעקב ליצמן: זה סימן טוב.

רם בלינקוב: מבחינתי זה הישג גדול למדי.

רם בלינקוב: זה שקיבל הכי הרבה סבור שקיבל מעט מדי כי הוא הכי גדול, וזה שקיבל הכי מעט סבור שקיבל מעט מדי למרות שישב כל הזמן במקלטים.

רם בלינקוב: אלה הטענות העיקריות.

רם בלינקוב: זה שיושב בקריית מוצקין, ובמוצקין לא היו נפילות, כועס כי יש לו הרבה תושבים והוא משווה עצמו לקריית-ים, שם היו הרבה נפילות בתאריך מסוים וקיבלו הרבה יותר ממנו.

רם בלינקוב: זו בגדול תמונת המצב.

רם בלינקוב: אני לא לוקח את זה אישית.

זאב אלקין: האם תוכלו להפיץ לנו את הטבלה הסופית של חלוקת הכספים?

רם בלינקוב: כן, בוודאי.

רם בלינקוב: היא מוכרת, כולם קיבלו אותה.

רם בלינקוב: שלחנו אותה אפילו למרכז השלטון המקומי.

רם בלינקוב: ועדת הכספים תקבל את הרשימה בהמשך היום.

יעקב ליצמן: תעביר לנו את הרשימה אחר-הצהרים ונחלק אותה לכל חברי הכנסת.

יעקב ליצמן: אז יהיו לך עוד 19 חברי כנסת לא מרוצים בנוסף לראשי הרשויות המקומיות ...

זאב אלקין: זה יוריד ממנו חלק גדול מהפניות של חברי כנסת, כי כאשר ראש רשות מסוים יפנה לחברי כנסת ויגיד שלא קיבל כלום, נוכל לענות לו.

רם בלינקוב: לא מפריע לי שפונים אליי.

רם בלינקוב: אני יודע דבר אחד, ישבה ועדה בראשותי עם נציגי משרד האוצר ומשרד ראש הממשלה.

רם בלינקוב: אף פעם לא קיבלנו פנייה מאף שר, בוודאי לא משר הפנים.

רם בלינקוב: לא התעניינו מה הולך לקרות לפני שגמרנו את העבודה.

ראובן ריבלין: אתה אומר שהקריטריונים נקיים מפניות פוליטיות.

רם בלינקוב: חד-משמעית.

רם בלינקוב: הבאנו בחשבון כל מיני בעיות.

רם בלינקוב: לדוגמה, היו שתי רשויות קטנות מאוד, של פחות מ-2,000 איש, שסבלו מהרבה נפילות.

רם בלינקוב: בהתחלה שמנו cap על תשלומי הגולגולת, אך באותן שתי רשויות ה-cap היה גבוה יותר.

רם בלינקוב: נאלצנו לפתור כל מיני בעיות מעין אלה.

ראובן ריבלין: יש הוצאות בסיסיות שאי אפשר להתעלם מהן, בין אם ברשות יש 4 תושבים או 400 אלף תושבים.

רם בלינקוב: הנתונים על מספר הנפילות נלקחו מן המשטרה.

רם בלינקוב: התקשרתי למפקד המחוז הצפוני של המשטרה יום לאחר שעשה מצגת בעניין הזה בממשלה וקיבלתי ממנו סיוע מיידי.

רם בלינקוב: תוך 10 דקות שלח אליי את הרל"שית שלו וקיבלנו נתונים ממי שמעבד אותם במשטרה.

רם בלינקוב: כמובן שאחר-כך באים ראשי רשויות ואומרים: המשטרה לא רושמת נכון, כאשר היא כותבת "קריית שמונה" היא מתייחסת למרחב וזה בעצם לא העיר קריית שמונה.

רם בלינקוב: אין לי דרך אחרת לעבוד.

רם בלינקוב: אני עובד על-פי נתונים של גוף ציבורי ממשלתי.

רם בלינקוב: המשטרה נתנה לי את הנתונים הללו ועיבדנו אותם.

רם בלינקוב: במקור המשטרה עובדת על-פי תחנות משטרה, אך החלוקה הזאת לא התאימה לנו וביקשנו מהם לפרק את הנתונים על-פי רשויות מקומיות.

רם בלינקוב: חתכנו את זה ביום מסוים.

רם בלינקוב: אחר-כך נוספו ישובים חדשים ל"חגיגה" הזאת ולכן השארנו לעצמנו סכום מסוים – כ-7 מיליון שקל – שאנחנו מתעתדים להקציב השבוע עבור תיקון עיוותים.

מגלי והבה: המשטרה התייחסה בנפרד לנפילות עם נפגעים ובלי נפגעים, ואתם התייחסתם לכל הנפילות באותו אופן.

יעקב ליצמן: הוא אמר בתחילת הדיון שהוא לא רוצה להתחשב במספר הנפגעים, ובצדק.

מגלי והבה: המשטרה אמרה למשל שבמראר נפלו 4 קטיושות.

יעקב ליצמן: נסכים בינינו שישוב שהיו בו שני נפגעים – אין הבדל בינו ובין ישוב אחר שהיו בו נפילות ולא נפגעו אנשים.

מגלי והבה: המשטרה לא העבירה נתונים על כל נפילה.

יעקב ליצמן: כן העבירה.

רם בלינקוב: חתכנו את זה ביום מסוים, ב-25 ביולי, ביום שלישי לפני 3 שבועות.

רם בלינקוב: היה אצלי חבר ממראר – ודווקא את מראר אנחנו מתכוונים להכניס לתיקון של 7 מיליון שקל – ושאל אותי כמה נפילות היו.

רם בלינקוב: אמרתי לו את המספר והוא התרעם ואמר שבמראר היו הרבה יותר נפילות.

רם בלינקוב: נכון, אבל רוב הנפילות במראר היו אחר-כך.

רם בלינקוב: מה אני יכול לעשות שהחזבאללה שיחקו "בול פגיעה" ובמראר עשו "בול", כמעט כל נפילה שם גרמה לנזקים גדולים ולנפגעים.

רם בלינקוב: מספר הנפגעים פר נפילות במראר היה הכי גבוה.

רם בלינקוב: זה יכול רק לצער אותי, אבל אני לא מכניס את זה כקריטריון.

רפיק סלאמה: אם בישוב שלי חזבאללה לא כיוון טוב, מה עליי להגיד?

רם בלינקוב: אתה בכלל נמצא כאן באופן חריג כי היושב-ראש אמר שזאת ישיבה סגורה.

יעקב ליצמן: המנכ"ל צודק.

יעקב ליצמן: אמרתי בתחילת הדיון שאין כאן אף אחד פרט לחברי הכנסת.

יעקב ליצמן: גם אני שמתי לב שנכנסת, אבל שתקתי.

דוד טל: זו עצימת העיניים שהמנכ"ל מדבר עליה לאורך כל הדרך.

דוד טל: אסור לאנשי ציבור לעצום עיניים, כפי שלמשרדי הממשלה אסור לעצום עיניים, שאלמלא עצמו עיניים מצבנו היה טוב יותר.

יעקב ליצמן: אני מבקש מאדוני לתת לי את זה בכתב.

רם בלינקוב: זאת תמונת המצב.

יעקב ליצמן: אסכם את הנושא הזה בקיצור.

יעקב ליצמן: בסך הכול החלוקה הוגנת.

יעקב ליצמן: לתיקונים אין סוף, אבל כפי ששמענו מהמנכ"ל, יש לו תיקון אובייקטיבי של 7 מיליון שקל.

יעקב ליצמן: ברור, אי אפשר שכולם יהיו מרוצים.

יעקב ליצמן: העובדה שאף אחד לא מרוצה היא סימן טוב.

אבשלום וילן: יש לי שאלה על ההמשך.

אבשלום וילן: בסיור שעשיתי בצפון לפני שבוע, כששאלתי על המענקים שני ראשי רשויות היו מרוצים, אך אמרו שצריך לחשוב על העתיד.

אבשלום וילן: ב"ענבי זעם" המדינה שילמה לרשויות על חשבון ארנונה והתושבים קיבלו פטור מסוים מארנונה.

אבשלום וילן: השאלה אם התחלתם לשקול אפשרות להקל על התושבים בתשלום הארנונה.

אורית נוקד: אלה היו חלק מן המלצות של היועץ המשפטי.

יעקב ליצמן: אתמול או שלשום שוחחתי עם המנכ"ל בטלפון על אפשרות לתת לתושבים 50% הנחה בארנונה עד סוף השנה ולא רק החודש.

יעקב ליצמן: צריך להחזיר את התושבים ולתת להם פיצוי מעין זה.

יעקב ליצמן: המנכ"ל אמר לי שזה מסתכם בסכום כסף גדול מדי, זה מסובך, אבל הוא מוכן לשקול לתת סיוע על-פי מבחן הכנסה.

יעקב ליצמן: אני פונה אליך אדוני המנכ"ל, לדעתי זאת החלטה נכונה.

יעקב ליצמן: כרגע המצב קשה.

ראובן ריבלין: הבעיה עם הבקשה של חבר הכנסת אבו וילן, שב"ענבי זעם" זה כלל אזור מצומצם ומספר מצומצם של אנשים.

יעקב ליצמן: אם אנחנו הולכים על-פי מבחן הכנסה מסוים, ולדעתי כך צודק, זה לא כל-כך בעייתי.

ראובן ריבלין: זה מסתכם במאות מיליוני שקלים.

דוד טל: ההנחה שאתה מתעתד לשקול תהיה על חשבון משרד הפנים או תיפול על הרשות המקומית?

רם בלינקוב: עוד אין הנחה.

אבשלום וילן: ראשי הרשויות הציעו שזה יהיה על חשבון משרד הפנים.

רם בלינקוב: אף אחד לא יודע באמת מה היקף הנזקים.

רם בלינקוב: נפנה מחר או מחרתיים לרשויות המקומיות בבקשה לקבל מהן נתונים, רשימה מקיפה מאוד, כדי לאמוד מה אירע כאן.

רם בלינקוב: אני מתכוון לשוחח גם עם מר קובי הבר, להחליף איתו דעות, כי יש כאן בעיה.

רם בלינקוב: ביקרתי אתמול ברשויות המקומיות בצפון.

רם בלינקוב: אתמול הכבישים היו עדיין פנויים, אפשר היה לסייר בערים רבות ביום אחד.

רם בלינקוב: היום בוודאי כבר אי אפשר לזוז שם.

רם בלינקוב: זה לא סימפטי, אבל מייד ניתן לראות שיש רשויות שהיתה להן בעיה קודם למלחמה ולא תצאנה מהן, ויש רשויות שגמרו את המלחמה ותצאנה מהקשיים בכוחות עצמן, או עם סיוע קטן.

רם בלינקוב: זה לא רק בעיה של ארנונה לתושבים.

רם בלינקוב: יש שם בעיות מורכבות של עסקים שחלקם לא ישרדו, של תשתיות, של מבני חינוך שחלקם לא כשירים לפתיחה, וגם אלה שכשירים לא נעשתה הכנה מתאימה ולא ברור תוך כמה זמן יוכלו להיערך לפתיחתם.

רם בלינקוב: הממשלה צריכה לעשות כאן מאמץ מרוכז.

רם בלינקוב: לגבי הארנונה אני רוצה לציין שני דברים חשובים שהיושב-ראש שכח להגיד.

רם בלינקוב: לגבי ארנונה לעסקים – שוחחתי עם מר קובי הבר והוא אמר לי במפורש שהפיצוי שהעסקים קיבלו כולל באופן ספציפי פיצוי בגין הארנונה.

רם בלינקוב: זה לא מצחיק.

דוד טל: אני מוכרח לומר לך שזה מצחיק.

יעקב ליצמן: הכול טוב ויפה, כל ההבטחות, אבל לא נותנים את זה.

יעקב ליצמן: אתה אומר שהפיצוי לעסקים כולל פיצוי בגין הארנונה, אבל הפיצוי לא ניתן.

יעקב ליצמן: בעקבות המלחמה הזאת אני צופה שהפיצוץ הכי גדול יהיה דווקא בעסקים הקטנים, ואולי נצטרך להתערב בזה בהמשך.

יעקב ליצמן: זה יהיה החורבן, המשבר, מעבר לבעיות של אנשים פרטיים.

יעקב ליצמן: בין כה וכה החינוך יסתדר, וזה יסתדר, והבנקים יסתדרו, הכול יהיה טוב, ה' יעזור, כולם יחזרו והכול יהיה בסדר.

יעקב ליצמן: פרט לעסקים הקטנים.

ראובן ריבלין: זה ישפיע גם על המחזור.

יעקב ליצמן: זה ישפיע על הארנונה.

יעקב ליצמן: נצטרך לעשות דיון מיוחד בנושא הזה, ובמהרה.

יעקב ליצמן: אף אחד לא יודע כעת להבהיר מה היה הנזק.

יעקב ליצמן: יש לי עוד שאלה אחת.

יעקב ליצמן: היות וביום ראשון הוועדה תסייר בחיפה ותיפגש עם מנהלי בתי-חולים אני פונה אליך בשם הוועדה, ומניח שכולם יצטרפו אליי.

יעקב ליצמן: בחודשיים הללו בתי-החולים - - -

רם בלינקוב: לפני שאתה מבקש ממני, אתה יודע כמה הם משלמים?

רם בלינקוב: יש להם הנחה גדולה גם כך.

יעקב ליצמן: אני יודע שהיה מאבק גדול בוועדה על הארנונה שמשלמים בתי-החולים.

יעקב ליצמן: קודם כול, בתקופת המלחמה לא היו להם אשפוזים, אנשים ברחו.

יעקב ליצמן: היו בהם בעיקר חיילים.

אורית נוקד: ואזרחים שנפגעו.

יעקב ליצמן: הם צברו הפסדים.

יעקב ליצמן: עכשיו צריך להתחשב בהם בעניין הארנונה.

יעקב ליצמן: לדעתי למשך 3 חודשים לפחות צריך לא לגבות ארנונה מבתי-החולים בצפון, אלה שהיו בחזית, 5 בתי-חולים כמדומני, לבטל לגמרי את הגבייה, לתת להם פטור.

יעקב ליצמן: אולי נוכל לקבל עכשיו תשובה לקראת היציאה שלנו לחיפה.

זאב אלקין: היושב-ראש רוצה לבוא לחיפה עם כופתאות.

אבשלום וילן: ב"זיו" ובנהריה אני מבין, אבל האם ברמב"ם היו פחות פציינטים מאשר בימים רגילים?

זאב אלקין: כן, בוודאי.

ראובן ריבלין: היו צריכים לפנות חצי מבתי-החולים כדי לקלוט פצועים.

רם בלינקוב: אני מצטער, אבל לראשונה אני סבור שאתה טועה.

רם בלינקוב: הרשויות המקומיות נמצאות במשבר גדול מאוד.

רם בלינקוב: לא יהיה נכון למצוא כל פעם פתרון דרך הארנונה לבעיות שלא קשורות לארנונה.

רם בלינקוב: הרי לא תגיד לו לשלם עכשיו פחות עבור הדלק.

יעקב ליצמן: באיזה סכום כסף מסתכמת ההטבה הזאת לכל חמשת בתי-החולים?

יעקב ליצמן: אני לא רוצה שהרשות המקומית תפסיד, אלא שמשרד הפנים ישלם עבור זה.

יעקב ליצמן: בכמה כסף מדובר?

רם בלינקוב: לא הצלחתי להבהיר את דבריי.

רם בלינקוב: אני לא מדבר עכשיו על סכום הכסף, אלא על העיקרון.

רם בלינקוב: אם רוצים להוביל את העסק הזה להיות בריא אז כל אדם וכל גוף צריך לשלם עבור השירותים שהוא מקבל.

רם בלינקוב: אם אתה רוצה לתת לו הקלה, לא דרך התשלום הזה.

רם בלינקוב: אם אתה רוצה לסבסד אותו, סבסד אותו ישירות, בין אם זה פרט ובין אם זה עסק.

יעקב ליצמן: אני מקבל את דבריך.

יעקב ליצמן: אני רוצה שאתה תסבסד אותו.

יעקב ליצמן: אתה לא רוצה שיקראו לזה פטור – לא יהיה פטור.

יעקב ליצמן: אם תסבסד את הארנונה של בתי-החולים במשך 3 חודשים מה תהיה העלות?

רם בלינקוב: כאשר אני מסבסד אותו, הרי יבואו החברים מן הרשויות האחרות - - -

יעקב ליצמן: אף אחד לא יבוא.

יעקב ליצמן: אני מדבר על בתי-חולים.

רם בלינקוב: כאשר אני מסבסד אותם זה על חשבון אחרים.

ראובן ריבלין: יש בוועדה אנשים הרבה יותר יצירתיים מהיושב-ראש.

ראובן ריבלין: אתמול אחד מחברי הכנסת הציע שכל תושבי הצפון לא ישלמו מע"מ ומס הכנסה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ליצמן מדבר על הטבה מקומית נקודתית.

ראובן ריבלין: בית-חולים רמב"ם למשל היה צריך לפנות את כל המאושפזים שלא היו בסכנת חיים לצורך צה"ל.

ראובן ריבלין: הוא פתח את כל בית-החולים התת-קרקעי לצורך טיפול בנפגעים, תחת אש.

רם בלינקוב: אני מציע שיקבל פיצוי.

ראובן ריבלין: אתה צודק.

ראובן ריבלין: צריך ללכת אל מר קובי הבר ולהחליט על מתן פיצוי לרמב"ם, אך לא לפגוע בעיקרון שכולם משלמים עבור שירותים שהם מקבלים.

יעקב ליצמן: לא רק רמב"ם.

ראובן ריבלין: אני מסכים במאה אחוזים, כי הפטור מארנונה למשך 3 חודשים לא יפתור לבית-החולים את הבעיות.

אבשלום וילן: יתכן שכל תושבי חיפה והצפון לא ישלמו מע"מ.

אבשלום וילן: כשמתחילים עם עיוותים כאלה אין לזה סוף.

אבשלום וילן: מע"מ עובד רק אם הוא טוטלי.

יעקב ליצמן: אני חולק גם על שיעור המע"מ הנמוך באילת, אבל לא מסכימים אתי.

יעקב ליצמן: אני סבור שגם שם לא צריך להקטין את שיעור המע"מ.

יעקב ליצמן: זה מסתכם ב-400 מיליון שקל.

ראובן ריבלין: שם התחילה הרעה.

ראובן ריבלין: כאשר מר שפירא היה יושב-ראש הוועדה הנכבדה הזאת חברי כנסת היו גם ראשי ערים ויכלו לגייס לעצמם לובי.

זאב אלקין: יש לי שתי שאלות.

זאב אלקין: דיברת על קריטריונים לחלוקת המנה שנקבעה.

זאב אלקין: האם על-פי הערכתכם המנה הזאת מספיקה, או אתם צופים לדרישות נוספות בעתיד?

זאב אלקין: זאת שאלה כללית.

זאב אלקין: השאלה הפרטנית, הדיון הזה התחיל היום בשאלה על חורפיש, ואני רוצה להחזיר אותנו לשם.

זאב אלקין: אתמול אמר המשנה למנכ"ל משרד הפנים שמתכוונים להעביר 6 מיליון שקל לחורפיש וכך לפתור את בעיית העיקול.

זאב אלקין: רציתי לוודא שזה אכן נכון ובעיית העיקול בחורפיש עומדת להיפתר.

רם בלינקוב: אני לא יודע.

יעקב ליצמן: קודם כול, הכוונה לא רק לחורפיש.

זאב אלקין: אפשר לקרוא בפרוטוקול הישיבה שהתקיימה כאן אתמול.

רם בלינקוב: לא התכוננתי לשאלה הזאת.

רם בלינקוב: התכוונתי לדבר באופן כללי.

זאב אלקין: באופן כללי האם יפתרו הבעיות של ארבע הרשויות המקומיות הללו?

מגלי והבה: בהמשך לדברי חבר הכנסת זאב אלקין, אנחנו חוזרים שוב ל-4 הישובים מהמגזר הדרוזי שאנחנו מלווים ב-3 השנים האחרונות, מאז הקיצוצים ועד היום, שלא הצליחו להרים ראש.

מגלי והבה: עכשיו אחרי המלחמה שוב ניכנס למצב חירום ברשויות המקומיות ונמשיך לגרור את הרשויות הללו בלי לתת טיפול יסודי.

מגלי והבה: אני רוצה להזכיר לכולכם שהרשויות הללו היו כולן תחת אש.

מגלי והבה: אני רוצה להגיד בפורום הזה, 2,200 לוחמים דרוזים, אנשי מילואים וסדיר, נלחמו בחזית, וחלקם עדיין שם.

מגלי והבה: הם יחזרו לבתים שלהם.

מגלי והבה: עובדי הרשויות המקומיות עבדו מסביב לשעון, לא קיבלו משכורות ועדיין עומדים במשימה.

מגלי והבה: ואנחנו אומרים להם שעדיין אין פתרון.

יעקב ליצמן: שאלתי את מר בלינקוב האם נפגש איתם.

יעקב ליצמן: הוא אמר שהוא מחפש להם פתרונות.

יעקב ליצמן: אי אפשר לעבור לסדר היום, אבל השאלה מה נוכל לעשות, ויש כאן רצון טוב.

מגלי והבה: לא די ברצון טוב, אלא צריך לפתור את הסוגייה הזאת אחת ולתמיד.

מגלי והבה: לזכותו של מר בלינקוב ייאמר שאוזנו קשבת.

מגלי והבה: הרשויות הללו לא מצליחות להרים ראשן מעל המים.

מגלי והבה: האם נשאיר אותן באותו מקום או נמצא פתרון כלשהו?

מגלי והבה: לפני חודשיים אישרנו כאן העברת 50 מיליון שקל שהובטחו לרשויות המקומיות הדרוזיות.

מגלי והבה: כאן הצבענו על ההעברה התקציבית שהיתה מיועדת לישובים הדרוזים, בעקבות סיכום עם ראש הממשלה הקודם והמנכ"ל הקודם והשר הקודם, אך לא קיבלו ולו שקל אחד.

מגלי והבה: אבל העברנו את הכסף הזה.

מגלי והבה: אדוני המנכ"ל, אתה פוגש את ראשי הרשויות ומכיר את הבעיות.

מגלי והבה: צריך להעלות אותם על דרך המלך.

מגלי והבה: אסור להשאיר אותם ערב הדיונים על התקציב הבא, כאשר אנחנו יודעים את המצב, מבלי למצוא פתרון לרשויות שנמצאות במצב אקוטי.

רם בלינקוב: פגשתי אותם בשבוע שעבר כדי למצוא פתרונות מיידיים.

רם בלינקוב: לגבי הפתרון לטווח הארוך – חלקן נמצאות תחת הסכמי הבראה.

רם בלינקוב: כפי שאני מוטרד מהבעיות הללו, הן צריכות להיות מוטרדות כמוני ולקיים את הסכמי ההבראה.

רם בלינקוב: חלקן לא מקיימות את הסכמי ההבראה ואנחנו לא נוכל לוותר בעניין זה.

רם בלינקוב: חלקן לא נמצאות עדיין בהסכמי הבראה וצריכות להיכנס להסכם, אבל זה צריך להיות דו-צדדי.

רם בלינקוב: רמת הגבייה בחלק מן הישובים, גם הדרוזים, נמוכה ובלתי סבירה ועליה לגדול כי לא יתכן שישלמו שם 20% ארנונה.

רם בלינקוב: לא סביר ולא הגיוני שבמקומות מסוימים ישלמו 60%, 70% ו-80% ואילו במקומות אחרים ישלמו 20% ארנונה.

רם בלינקוב: אם אתה רוצה לפלח את זה לסקטור דרוזי, ואני חושב שצריך להוסיף לזה גם צ'רקסי, אני יכול לתת לך דין וחשבון על מצב כל הרשויות הדרוזיות והצ'רקסיות, כל אחת עם הבעיות הספציפיות שלה.

רם בלינקוב: לא כולן אותו דבר.

זאב אלקין: נשמח לקבל דיווח מפורט.

זאב אלקין: יש הרבה רשויות מקומיות בצפון, אולם רק 4 לא קיבלו עזרה בגלל בעיות העיקול, וארבעתן דרוזיות.

רם בלינקוב: ניקח לדוגמה את ג'וליס, שם יש עיקולים בהיקפים גדולים מאוד.

רם בלינקוב: רשום אצלי שהעיקולים מסתכמים ב-21 מיליון שקל, על אף שראש הרשות הכחיש את זה.

ראובן ריבלין: והוא לא חייב אף משכורת.

רם בלינקוב: אני אומר את זה בדחילו ורחימו כי יתכן שאני טועה במספר.

רם בלינקוב: אבל כיצד לפתור?

רם בלינקוב: משמע לשלם את כל הכסף הזה.

רם בלינקוב: אתה באמת סבור שיש לי סכום כזה ושכך צריך לעשות?

זאב אלקין: לא שילמת לכולם את כל הכסף.

רם בלינקוב: הסברתי לכם כבר, הפתרון שמצאתי לאחרים לא אוכל ליישם באותן 4 רשויות.

יעקב ליצמן: אני לא מצפה שכרגע תציג פתרון, אך אנחנו עומדים על כך שיימצא פתרון.

יעקב ליצמן: הוועדה מבקשת לקבל עדכון על הפתרונות שאתם חושבים להציע.

יעקב ליצמן: צריך להזמין אותם ולהיכנס ללחץ, לראות כיצד לסייע.

רם בלינקוב: צריך כסף עבור זה.

ראובן ריבלין: אני רוצה להעיר הערה, לא לזכות המנכ"ל אלא על הבעיה עצמה.

ראובן ריבלין: לפעמים שואלים מה עדיף, לעזור לאלה שיכולים אחר-כך להחזיק את עצמם או לשפוך כסף למקום שמייד אחרי שיינתן פתרון לחובות העבר תיווצר בעיה לשנה שלאחר מכן.

ראובן ריבלין: כלומר, הופכים את הרשות לגוף תלוי שיכול לעשות כרצונו.

ראובן ריבלין: ברוב הרשויות יש ראשי מועצות שנבחרו בשל המעללים של קודמיהם, כך בג'וליס ובחורפיש.

ראובן ריבלין: יש נוהג שהפך למנהג, שעושים רוטציה בין ראשי רשויות כביכול, אומרים: אני אשלם את החובות שלך ואחר-כך אתה תשלם את החובות שלי, כל אחד ישלם את חובות האחר.

ראובן ריבלין: לזה משרד הפנים לא יכול בשום פנים ואופן להסכים, לתת היתר לאנשים שעשו דבר אסור.

ראובן ריבלין: צ'יץ' היה הראשון שאמר:

ראובן ריבלין: קודם כול נוציא ואחר-כך נבכה.

ראובן ריבלין: לא נהיה פראיירים.

ראובן ריבלין: אם לא יתנו, לא נשלם משכורות, או נסגור בתי זקנים, לא ניתן ארוחות לזקנים, איפה שכואב, איפה שיצעקו.

ראובן ריבלין: זאת שיטה.

יעקב ליצמן: אבל יש לכך פתרון.

ראובן ריבלין: כן, בוודאי.

ראובן ריבלין: הוא מדבר על תוכניות הבראה.

ראובן ריבלין: מי שמוכיח, כמו בג'וליס, שתוכנית ההבראה בוצעה – צריך לעזור לו.

זאב אלקין: יש בעיה, כי מגיע לכולם, בלי שום קשר.

ראובן ריבלין: דרך אגב אני חייב לציין שהמצב קשה אצל אחינו הדרוזים, שהחוויה של מדינת ישראל היא החוויה שלהם, אבל המצב במועצות המקומיות הערביות שאינן דרוזיות או צ'רקסיות קשה פי אלף.

זאב אלקין: אבל שם הועברה משכורת אחת לכל העובדים, וכאן לא.

ראובן ריבלין: מנכ"ל משרד הפנים צריך לעשות טיפול מערכתי.

יעקב ליצמן: מר רמי בלינקוב, אגיד לך מה הייתי עושה אילו הייתי מנכ"ל משרד הפנים, איך אני רואה את הדברים.

יעקב ליצמן: דבר ראשון הייתי מפריד בין חובות העבר לחובות הקיימים.

יעקב ליצמן: אני לא אומר שלא צריך לשלם, הכול צריך לשלם, לא יתכן לא לשלם חובות, אבל קודם כול להפריד.

יעקב ליצמן: משרד הפנים צריך לפנות לראשי הרשויות ולהגיד: נכנסתם לתפקיד בשנת 2000.

יעקב ליצמן: מה היה לכם בשנת 2000?

יעקב ליצמן: בואו נשים את זה קודם כול בצד.

יעקב ליצמן: מ-2000 ועד היום אתם חייבים להסתדר בכוחות עצמכם.

זאב אלקין: אם לא – צריך להדיח את ראש הרשות.

יעקב ליצמן: אם מאז שראש הרשות קיבל את התפקיד הוא בסדר, הוא מתאזן, משרד הפנים צריך להתערב, להשיג לו הטבות, לשלם את חובות העבר בתנאים טובים.

יעקב ליצמן: כך הייתי עושה אילו הייתי מנכ"ל משרד הפנים.

ראובן ריבלין: לתת מעין מורטוריום.

יעקב ליצמן: כך עושים שני דברים: אל"ף נותנים להם לחיות, בי"ת אם הוא לא חי טוב, אם הוא לא מסתדר בחשבון השוטף יש לך כלים, למשל למנות ועדה קרואה, לשלוח אותו הביתה.

ראובן ריבלין: תן לו 2 מיליארד שקל והוא נותן לך עודף.

יעקב ליצמן: זה לא כל-כך הרבה כסף.

סמדר אלחנני: זה כולל ריבית על תשלומי החוב?

ראובן ריבלין: במורטוריום מפסיקים לגבות ריבית.

רם בלינקוב: בדיוק כך עושים בתוכניות הבראה.

יעקב ליצמן: אדוני המנכ"ל, אני בטוח שאם תיקח את ג'וליס - - -

רם בלינקוב: יש לנו ויכוח עם ג'וליס.

יעקב ליצמן: אדוני המנכ"ל, אנחנו מבקשים לקבל עדכון בעוד שבוע ימים מה קורה עם 4 הרשויות הללו, מה עושים איתן.

יעקב ליצמן: אני לא לוחץ אותך.

ראובן ריבלין: צריך לתת להם קודם כול עזרה ראשונה.

יעקב ליצמן: אדוני המנכ"ל, תודה רבה.