ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 17, פרוטוקול מספר 57, 2006-07-31 09:00

משה שרוני: בוקר טוב, אני פותח את הישיבה בנושא תקנות בריאות העם, רישום מרפאות, תיקון מס' 2 התשס"ו-2006.

משה שרוני: כן, משרד הבריאות הראשון.

משה שרוני: בבקשה.

יצחק ברלוביץ: בוקר טוב.

יצחק ברלוביץ: בשנים האחרונות, קודם כל בהתאם לחוק במדינת ישראל למעשה רופא, ברגע שיש לו רישיון לעסוק ברפואה יכול לעסוק בכל תחומי הרפואה, ובלבד שהוא יודע מה הוא עושה.

יצחק ברלוביץ: בלבד שהוא מיומן במקצוע שלו.

יצחק ברלוביץ: ואין בעצם היום שום דרישה מקצועית לשום ביצוע פעולה רפואית באשר היא.

יצחק ברלוביץ: בתקופה האחרונה, בעקבות תלונות שקיבלנו, ובעקבות אירועים מאוד קשים של אנשים שעברו ניתוחים עם תוצאות קשות בעיקר במרפאות פרטיות, וכשהתברר שבעצם הניתוחים שנעשו נעשו על ידי רופאים שלא הייתה להם מומחיות בתחום שבו הם עסקו.

יצחק ברלוביץ: בעיקר זה היה בתחום של כירורגיה פלסטית.

יצחק ברלוביץ: והיום הרבה מאוד אנשים, הרבה מאוד רופאים שאינם מומחים בכירורגיה פלסטית עוסקים בניתוחים אסטטיים, זה נושא שיש בו הרבה כסף, הרבה עניין, ואנשים נכנסו לתחום הזה מבלי שהיתה להם הכשרה מתאימה.

יצחק ברלוביץ: הם לא עברו התמחות בלבד.

יצחק ברלוביץ: וזה המצב החוקי והם לא עברו על החוק לכאורה.

יצחק ברלוביץ: אנחנו אחרי מחשבה מכל הכיוונים הגענו למחשבה, היות שכולנו חיים בתוך עמנו ויודעים מה בעצם הציף את הבעיה ומה העלה את הנושא, האמת היא שבתחומים אחרים בדרך כלל אנשים גם לא מעזים לעשות ניתוחים אם הם לא למדו את המקצוע ולא עשו התמחות.

יצחק ברלוביץ: זאת אומרת אני לא מעלה על דעתי שמישהו יעשה ניתוח לב אם הוא לא יעשה ניתוחי לב.

משה שרוני: יש גם נועזים כאלה.

יצחק ברלוביץ: זה נכון, אני רק אומר שוב, כמי שרואה את מרבית התלונות ואת מרבית האירועים הלא טובים שקורים במערכת הבריאות אני יכול להגיד שבסך הכל רופאים די זהירים והם בסך הכל עושים עבודה ומשתדלים שלא לעשות דברים שהם לא מומחים בהם ולא למדו אותם.

יצחק ברלוביץ: גם המערכת בישראל של ההתמחות, כל הנושא של ההכשרה, שנמשכת תקופות ארוכות, עד שש שנים ויותר, עם בחינות וכך הלאה, בעצם מבטיחה איכות רפואית טובה מאוד, ועל כך אנחנו גאים במה שקורה בישראל בתחום הזה.

יצחק ברלוביץ: ולכן אנחנו בעצם מגישים פה הצעה לתקנות, שיחייבו במרפאות כירורגיות שחייבות ברישוי או במרפאות כירורגיות שקיימות בקופות החולים שלא חייבות ברישוי, לפעולות שהן מכירורגיה קטנה ומעלה, כלומר ניתוחים משמעותיים, שמי שעוסק בהם יהיה מומחה בתחום של הניתוח שהוא עוסק בו, כלומר בתחום של הניתוח הספציפי הזה, הוא צריך להיות מומחה.

יצחק ברלוביץ: אנחנו גם מודעים לזה שהרבה פעמים אותה פעולה, יכול להיות יותר ממומחיות אחת שלמדו לעשות אותה, אז כמובן שגם זה בא בחשבון.

יצחק ברלוביץ: אנחנו גם לוקחים פה בחשבון תקופת מעבר של חמש שנים שלוקחת בחשבון כמה אנשים שעבדו ועסקו, וגם פה, יחד עם המועצה המדעית של ההסתדרות הרפואית אנחנו כמובן נסדיר גם את ההכרה ואת ההסדרה של אותם אלה שנמצאים כרגע באיזור המדבר, אנשים שעסקו בתחום הזה הרבה מאוד שנים.

יצחק ברלוביץ: אחת הבעיות היא שאנשים, במיוחד מהעלייה, שלא קיבלו מומחיות לאורך השנים, אבל עסקו במקצוע הזה ועשו בו עבודה טובה מאוד במשך הרבה מאוד שנים, ואנחנו לא רוצים להפוך אותם למובטלים.

יצחק ברלוביץ: כלומר לא רוצים שמחר בבוקר הם לא יעבדו למרות שהם עושים עבודה טובה.

משה שרוני: הם לא יכולים להיות מובטלים היות שהם רופאים, אבל הם לא יעסקו בדבר שלא שייך להם, זה הכל.

יצחק ברלוביץ: זה נכון, בכל מקרה אנחנו לוקחים בחשבון גם את האפשרות הזאת, ואנחנו בפירוש, יחד עם ההסתדרות הרפואית והמועצה המדעית,

משה שרוני: בשיתוף פעולה הדוק עם ההסתדרות הרפואית,

יצחק ברלוביץ: ודאי.

יצחק ברלוביץ: הניסוח של התקנות האלה נעשה בעצה אחת עם ההסתדרות הרפואית ועם המועצה המדעית.

יצחק ברלוביץ: כך שבאמת לקחו פה בחשבון את כל הרגישויות ואת כל הבעיות שיכול להיות החלטה מהסוג הזה, שבסופו של דבר אני חושב שלכולם יש פה הסכמה,

משה שרוני: יש הסכמה מפה לפה.

יצחק ברלוביץ: אני חושב שלכולנו יש פה הסכמה שהנושא הזה חייב הסדרה, כמו שכבר מישהו פה אמר רגע, למה חיכיתם כל כך הרבה זמן.

אריה אלדד: שאלות אינפורמטיביות.

אריה אלדד: החוק באמת ראוי וצריך לברך שסוף סוף הגענו אליו.

אריה אלדד: מה היא פעולה כירורגית בינונית וכירורגיה קטנה?

יצחק ברלוביץ: התקנות האלה כמו שאתה יודע זה השתלה לתוך תקנות קיימות, ובתקנות העיקריות ההגדרה של כירורגיה קטנה זה כירורגיה ללא הרדמה או בהרדמה מקומית בלבד, למעט כירורגיה זעירה שאינה כרוכה בפעולות שמפורטות בתוספת, והכוונה היא לניתוחים כמו פתיחת אבצס או תפירה קטנה.

יצחק ברלוביץ: בינונית זה כירורגיה בהרדמה איזורית או בהרדמה כללית קצרה, למעט כירורגיה גדולה שאינה כרוכה בפעולות המנויות בתוספת השנייה והכוונה היא לעירוי דם ודברים כאלה.

אריה אלדד: יכול להיות שמה שנקרא כירורגיה גדולה, כירורגיה שלוקחת שעתיים לצורך העניין, שיכולה להיעשות במרפאה, שאין מניעה שתיעשה במרפאה, יכול להיות?

יצחק ברלוביץ: לפי התקנות לא.

יצחק ברלוביץ: לפי התקנות האלה כירורגיה גדולה ההגדרה שלה זה כירורגיה שמותר לבצעה רק בבית חולים, והנעשית בדרך כלל בהרדמה איזורית נרחבת.

אריה אלדד: בעניין הזה אנחנו סגורים.

אריה אלדד: המפתח תלוי בלוחות זמנים וברשימה.

אריה אלדד: כתוב באותו סעיף, בסעיף הראשון של התקנה, ב-(ד) (1): המנהל בהמלצת המועצה יפרסם רשימת ניתוחים וענפי המומחיות.

אריה אלדד: נדמה לי שבשביל לסגור את המעגל של החקיקה היום אנחנו צריכים לקבוע, לתחם לוח זמנים שההסתדרות הרפואית תמליץ למנכ"ל משרד הבריאות, והוא יפרסם את הרשימה.

אריה אלדד: אני מציע שיושב ראש הוועדה יקבע לוח זמנים ריאלי כדי שזה לא יישאר ריק מתוכן, אלא נוכל לראות שהתיקון החשוב הזה באמת היום גם מגדיר משהו, שבתוך חודש, חודשיים, יש רשימה שאליה אנחנו מתייחסים ושתקבע באמת מה מותר ומה אסור.

רן כהן: אדוני היושב ראש, אני באמת רוצה לברך, על זה נאמר מוטב מאוחר מאשר אף פעם, זו מבחינה זאת התקדמות שנראית באופן מוזר כל כך טריוויאלית שהיתה צריכה להיות כמעט עם הקמת המדינה.

רן כהן: אבל בסדר, זה נעשה היום, זה נעשה היום.

רן כהן: שאלתי מדוע באמת לעסוק רק בנושא של כירורגיה, אני באמת רוצה לשאול, אתם מוכנים למשל שרופא אף אוזן גרון יטפל בסרטן?

משה שרוני: לידיעתך, חבר הכנסת רן כהן, יש סרטן גם אצל רופא אף אוזן גרון,

רן כהן: ברור לגמרי שלא התכוונתי לרופא באף, באוזן או בגרון.

רן כהן: אבל בכל זאת יש רופאים, למזלנו הגדול, הרפואה היא כל כך משוכללת שיש לה היום התמחות מאוד מאוד עמוקה ומקצועית בתחומים שונים של גוף האדם ונפשו.

רן כהן: אז מדוע שלא תהיינה תקנות שבאות באמת להגביל את הרופאים, על פי המומחיות שלהם בכל התחומים.

רן כהן: נדמה לי שהוועדה צריכה לבקש מכם להביא בפניה תקנות באופן הרבה יותר רחב.

יצחק ברלוביץ: מבחינת המסגרת החוקית קיים בפקודת הרופאים, פה מדובר על הסדרה של המוסדות, של בתי החולים, של המרפאות.

יצחק ברלוביץ: יש כמובן מסגרת אחרת, שזה פקודת הרופאים, ששם באמת מסדירים את הנושא של המקצוע הרפואי בכלל.

יצחק ברלוביץ: ואכן יש שם סמכות שניתנה למשרד הבריאות להתקין תקנות שמסדירות לכל אחד, שדורשות מיומנות מיוחדת כאשר רוצים פעולה רפואית ספציפית.

יצחק ברלוביץ: בכל מקרה המדיניות של משרד הבריאות עד היום היתה שאנחנו מטפלים בסיטואציות ובבעיות רפואיות שאכן קיימות בעיות בהן כדי לפתור בעיות.

יצחק ברלוביץ: ההערכה שלנו שהנושא כרגע שנמצא פה על השולחן אכן נותן מענה לבעיה שכרגע קיימת ונמצאת אצלנו על השולחן.

רן כהן: בתחומים אחרים לא נתקלתם בבעיות?

יצחק ברלוביץ: לא באופן כללי.

יצחק ברלוביץ: הכלל הוא, כמו שאמרתי קודם, שרופאים הם די זהירים בסופו של דבר ולא נכנסים לתחומים שהם לא למדו אותם ולא מבינים בהם.

יצחק ברלוביץ: צריך גם להבין שאת הפעילות הזאת אסור להכניס יותר מידי לכיוון של חקיקה אלא להשאיר הרבה מאוד לשיקול דעת רפואי ולידע הרפואי של אותם הרופאים משום שבאמת אנחנו יכולים להגיע עד לכדי אבסורד.

יצחק ברלוביץ: ולכן הכוונה אינה שלאפשר, אכן כל עוד שהפעילות הרפואית, כפי שהיא מתבצעת, היא נותנת מענה לצרכים, והבעיות שאנחנו היום נתקלים בהן הן לאו דווקא בעיות מהסוג הזה אלא בעיות אחרות של רשלנות, אבל לא בעיות של הכשרה.

יצחק ברלוביץ: זה לא שרופא שלא קיבל הכשרה הולך לתחום, כמו שאמרת, רופא שלא אונקולוג ככלל הוא לא יפעיל כמותרפיה בתפיסת העולם שלו אלא אם כן הוא קיבל הכשרה מיוחדת בכמותרפיה.

גילי שיל"ת: ואגב זה מעוגן בכללי האתיקה.

דניאל בריסקו: יש גם הרבה הצלבה של תחומים.

דניאל בריסקו: יש אונקולוגיה של עיניים, רופא עיניים לומד את זה גם, כי זה מקומי.

דניאל בריסקו: ואם אתם עושים חקיקה זה יכול פשוט להסתבך.

מרינה סולודקין: אני רוצה לומר שאני רואה היגיון בתקנות האלה וכל הכבוד להסתדרות הרפואית ולמשרד הבריאות שחושבים על הדברים האלה בגלל שהם מאוד אקוטיים.

מרינה סולודקין: לפני כמה שנים ברוסיה היו כמה שערוריות שזה כמעט הרגו את דיוה של אסטרדה בכירורגיה פלסטית, ואחר כך שדרנית מאוד מאוד מפורסמת של תכנית לנשים עשתה כירורגיה של פנים והרעילו והיא כמו דיוקנו של דוריאן גריי.

מרינה סולודקין: ובגלל זה הם התחילו לדבר על זה.

מרינה סולודקין: כאן אנחנו רואים שכל הרעיונות הנכונים הם פשוטים.

מרינה סולודקין: זה מודל לחיקוי, שרוב גדול של החקיקה צריכים לעשות חקיקה ממשלתית, משרדים ביחד עם מומחים.

מרינה סולודקין: כי אני גם יושבת במקרה בוועדת החינוך ואני רואה ושומעת שיש מורים שיש להם הכשרה במתמטיקה ועכשיו הם הלכו לכימיה וביולוגיה.

מרינה סולודקין: ולפי דעתי זה בלתי אפשרי.

מרינה סולודקין: צריכים מומחיות בדברים האלה.

מרינה סולודקין: אז אנחנו צריכים להמליץ למשרד החינוך ללמוד קצת ממשרד הבריאות.

אריה אלדד: אני רק רוצה להזהיר מדבר אחד.

אריה אלדד: אם אנחנו ניקח את ההיגיון של זה רחוק מידי אז בסוף יקבעו שרק מומחים יכולים לעסוק בפוליטיקה.

אריה אלדד: ואנא אנו באים.

משה שרוני: חברת הכנסת מרינה סולודקין, נושא המומחיות הוא כל כך רחב שכולם חושבים שהם מומחים בהכל.

גילי שיל"ת: לקח לנו שנתיים להגיע עם משרד הבריאות לנוסח מוסכם כיוון שבתקנות האלה יש איזו שהיא נקודת איזון באמת בין תחומי המומחיות השונים, שאנחנו רוצים שהם אלו שיטפלו בציבור המטופלים בפרוצדורות שצריך להן מומחה, לבין באמת רופאים, וצריך לזכור, יש רופאים שהם לא מומחים ולא מתמחים, שאין סיכוי היום שהם ילכו לעשות מומחיות מחדש, בגלל שהם כבר מבוגרים או עולים חדשים, ואי אפשר באמת כהרף עין לקחת להם את הפרנסה, חלקם גם עושים עבודה מאוד טובה, ואני חושבת שהתקנות האלה משקפות איזו שהיא נקודת איזון ראוייה.

גילי שיל"ת: באשר לאותה רשימה, שזה באמת הדבר העיקרי שהתקנות האלה זקוקות לה בשביל לצאת לדרך, פרופ' שי אשכנזי, שהוא יושב ראש המועצה המדעית, והוא לא נמצא פה ומתנצל ואני מדברת בשמו יכנס כמובן את כל האיגודים המקצועיים שתחומי המומחיות שלהם עיקריים ומשיקים, מה שהתקנות קוראות, והם קשורים לניתוחים האלה, ויוציא רשימה מסודרת, מוסכמת כך אנחנו מקוים, שתהיה על האיגודים המקצועיים ויהיה אפשר לפיה באמת לעבוד, וכמובן שזו תהיה המלצה למשרד הבריאות ומשרד הבריאות יוכל לפרסם אותה.

גילי שיל"ת: אנחנו זקוקים למסגרת זמן הגיונית.

גילי שיל"ת: אני חושבת שהוזכר פה חודש חודשיים, אני חושבת שששים יום זה משהו שבהחלט אפשר לכנס את האיגודים ולקבל את ההמלצות השונות שלהם.

גילי שיל"ת: כבוד היושב ראש יקבע כמובן את לוח הזמנים, אנחנו רוצים באמת זמן שיהיה הגיוני לכנס את כל יושבי ראש האיגודים המקצועיים ולהגיע להסכמה.

ג'ודי וסרמן: בתקנה 5 בהוראות המעבר, תקנה 5 דנה בהוראות מעבר לגבי רופאים שביצעו בעבר, במשך תקופה של חמש שנים לפחות, פעולות כירורגיות, שלא לפי ההוראות החדשות שבתקנות האלה.

ג'ודי וסרמן: ורשאית גוף של המנהל ואר"י יכולה לאשר לרופא שאין לו את המומחיות כפי שייקבע בתקנות האלה להמשיך לעסוק במקצוע, וזה אישור פרטני לגבי כל רופא, במשך כמה זמן הוא עסק בתחום, אם יש לו את המומחיות הנדרשת, הוא יכול לקבל הרשאה להמשיך לעסוק בתחום.

ג'ודי וסרמן: אז לגבי הפסקה הראשונה בסעיף 5 מדובר על רופא בעל תואר מומחה, אבל לא בתחום הנדרש.

ג'ודי וסרמן: ולגביו באמת אר"י, עם אישור המנהל של משרד הבריאות, יכול לאשר לו להמשיך לעסוק בתחום, למרות שהוא לא מומחה בתחום הנדרש.

ג'ודי וסרמן: פסקה 2 מדברת על רופא מורשה, שהוא לא מומחה, שעסק בתחום חמש שנים לפחות, ואם יש לו את המומחיות הנדרשת, מה שנאמר פה בתקנה שאפשר לאפשר לו להמשיך לעסוק בתחום לתקופה שלא עולה על שלוש שנים.

ג'ודי וסרמן: זאת אומרת בתום שלושת השנים יהיה אסור לו לעסוק בתחום.

ג'ודי וסרמן: שאלתי הראשונה למה נקבע שלוש שנים, ולא תקופה יותר קצרה או יותר ארוכה, ואם הכוונה לאפשר לרופא הזה, שכבר עסק בתחום חמש שנים, חושבים שהוא בקיא מספיק כדי לאפשר לו להמשיך לעסוק, למה לא לאפשר חמש שנים כדי שיוכל לרכוש את תואר המומחה, שכמדומני זה דורש חמש שנים, במשך התקופה.

ג'ודי וסרמן: למה שלוש שנים.

יצחק ברלוביץ: כמו שהזכרנו אנחנו עוסקים פה באיזונים.

יצחק ברלוביץ: הנושא הזה של השלוש זה מספר שכמובן אפשר היה להתווכח.

יצחק ברלוביץ: ההערכה שלנו זה שהאנשים האלה יצטרכו לצאת מהמקצוע, כלומר הם יצטרכו לחפש עבודה אחרת ברפואה, כמו שאמר היושב ראש.

יצחק ברלוביץ: כלומר המומחיות, אני לא מניח שאדם שעבד במשך הרבה מאוד שנים במקצוע מסויים ולא היתה לו מומחיות אז הוא לא יתחיל עכשיו לעשות בחינות, שלב א', שלב ב', זה לא חמש שנים, זה שש שנים וזה שבע שנים, זה סיפור לא פשוט.

יצחק ברלוביץ: לכן מה שאנחנו חשבנו שיש פה מצד אחד לאפשר לו תקופת מעבר, ובמהלך השלוש שנים האלה הוא יצטרך להחליט על גורלו.

יצחק ברלוביץ: כלומר או שהוא יחפש לו עבודה אחרת כרופא, ובאחת מהמסגרות, וזה בדרך כלל הדרך העדיפה, או שבאמת יתחיל התמחות, ואז בעצם התהליך הוא שהוא פונה עד למועצה המדעית, המועצה המדעית מכירה או לא מכירה בחלק מהניסיון שלו לצרכי ההתמחות, ואז אומרים לו שאתה צריך, חסר לך עוד שנה, שנתיים, בחינות שלב א', שלב ב', והוא בתקופה הזאת יכול לקבל את ההחלטה לגבי גורלו.

יצחק ברלוביץ: שוב, אנחנו מדברים פה באנשים שהם במעמד מקצועי מסויים וכן הלאה.

יצחק ברלוביץ: אבל הכוונה היא שבסוף התהליך הזה לא יהיה מצב שאדם שאיננו מומחה בתחום ינתח אדם אחר.

יצחק ברלוביץ: שלא יקרה מצב כזה.

אריה אלדד: משך ההתמחות לא רלוונטי כאן כי ממילא, נניח הוא רוצה להתמחות, כשהוא מתמחה הוא לא יכול לעסוק בכירורגיה פרטית.

אריה אלדד: בבית החולים הוא יכול לעשות, מתמחה לא יכול לעשות אחרי הצהריים ניתוחים פרטיים.

יצחק ברלוביץ: הכללים האלה כמובן חלים רק על מרפאות, אנחנו לא מדברים על בתי חולים שיש שם כמובן מסגרת של התמחות, עם פיקוח.

משה שרוני: אני רוצה לשאול אם יש מישהו שמתנגד לתקנות האלה.

יובל פרידמן: אני מתנגד לחלק מהן.

יובל פרידמן: קודם כל אין חולק שהסדרה זה דבר חשוב, אני לא הולך עם הנקודה הזאת להתווכח.

יובל פרידמן: מה שאני חושב שכדאי להוסיף לתקנות האלה זה להחריג את קופות החולים, אני אסביר למה.

יובל פרידמן: כלומר שהדבר הזה לא יחול על מרפאות של קופות חולים.

יובל פרידמן: הפיקוח בקופות חולים היום מוסדר, או על ידי משרד הבריאות, שאני בטוח שעושה עבודה טובה, וגם באמצעות חוק ביטוח בריאות ממלכתי.

יובל פרידמן: עכשיו אני אסביר למה זה חשוב.

יובל פרידמן: היום במרפאות של הקופות, ולא שמענו אותן לצערי, יש לא מעט רופאים שהם לא מומחים והם מבצעים כל מיני פעולות כירורגיות.

יובל פרידמן: והמשמעות של הקבלה של התקנות האלה זה לחייב את הקופות להכניס מומחים.

יובל פרידמן: צריך להיזהר לא לשפוך את התינוק עם המים, ואם המשמעות היא שקופות חולים יצטרכו להגדיל באופן משמעותי הוצאות שכר לרופאים מומחים ואחרי זה בתוך הסל הקיים שלהם, ואחרי זה בגלל זה להתייעל או לגרום לתורים יותר ארוכים אז לא בטוח שעשינו במאה אחוז טוב.

משה שרוני: אדוני, אנחנו מאשרים תקנות בהתאם לכסף שאתם מאשרים או לא מאשרים.

משה שרוני: התקנות למען בריאות העם, וזה הכל.

משה שרוני: באמת.

יובל פרידמן: המשמעות היא שהקופה עם אותו כסף שיש לה תצטרך להעסיק יותר מומחים, והמשמעות היא להתייעל.

יובל פרידמן: ואם זה מה שרוצים חברי הכנסת,

משה שרוני: כדי להיות כנים עם עצמנו, כל קופות החולים הוזמנו ולא מצאו לנכון,

אריה הררי: אני מייצג את קופת חולים מאוחדת, בקבלת רופאים לעבודה ואין דבר כזה, אני שתים עשרה שנה בעניין הזה של קבלת רופאים, אין דבר כזה שמתקבל רופא במקצוע כירורגי כלשהו ללא כל תעודות המומחה.

חיים אמסלם: אדוני היושב ראש, יש לי שאלה אם אפשר, אם אפשר לקבל נתונים באיזה סדרי גודל מדובר, כמה כאלה שעוסקים בכירורגיה ללא תואר מומחיות במסגרת הקופות.

חיים אמסלם: יש סדרי גודל?

חיים אמסלם: מדובר בעשרות, במאות, באלפים?

משה שרוני: לא, אנחנו לא נעסוק בסטטיסטיקה כמה יש כמה אין.

משה שרוני: אנחנו מתעסקים כאן בבריאות העם.

עומרי לרנאו: אותו דבר, במכבי אין דבר כזה.

משה שרוני: בנושא הגבלת זמן אנחנו נקבל את זה כהצהרה, עד ששים יום,

אילנה מישר: אני ממשרד הבריאות.

אילנה מישר: לגבי הזמן, אז ששים יום זה הזמן שביקשה ההסתדרות הרפואית.

אילנה מישר: משרד הבריאות צריך גם כן לעבור על החומר ולהגיד איזה שהוא דיון, וגם החגים, אני חושבת שארבעה חודשים נשמע לי זמן סביר לנושא.

רן כהן: יש לי הערה אחת, אני מתפלא שהתקנות האלה לא כוללות את מה שכבר הכנסת חוקקה, זה חוק זכויות החולה, שיש לי הכבוד ליזום אותו.

רן כהן: נדמה לי שהדבר האלמנטרי שהייתם צריכים לכלול אותו כאן זה שכל רופא כזה במרפאה שלו יהיה לו על הקיר שלו לעיני כל חולה שבא לטיפול,

מיכאל דור: אתה מתפרץ לדלת פתוחה, יש את הבקרות במרפאות הכירורגיות.

מיכאל דור: זה מרפאות כירורגיות חייבות רישוי.

מיכאל דור: כל אחת מהן נבדקת לפחות פעם בשנתיים.

משה שרוני: חברי הכנסת, אנחנו מצביעים על אישור התקנות.

משה שרוני: הצבעה התקנות אושרו פה אחד.

משה שרוני: תודה רבה לכל הפורום הנכבד הזה, הישיבה נעולה.