ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 17, פרוטוקול מספר 49, 2006-08-01 11:00

מיכאל מלכיאור: בוקר טוב.

מיכאל מלכיאור: הישיבה הזאת שונה מישיבות אחרות שלנו; בדרך כלל יש הכנה של מחלקת המחקר והמידע של הכנסת, ואנחנו לומדים את הנושאים לעומק, אבל עכשיו לא עשינו הכנה.

מיכאל מלכיאור: זה גם נושא שלא נדון פה, לדעתי.

מיכאל מלכיאור: קיבלתי הרבה מאוד פניות, וחשבתי שחשוב להעלות את הנושא.

מיכאל מלכיאור: יש לנו גם מה לתרום לנושא, נשתדל לעשות את זה.

מיכאל מלכיאור: קודם כל צריך ללמוד לפני שתורמים ומגבשים עמדה.

מיכאל מלכיאור: אני מבין שיש גם דעות שונות, וזה טוב ללבן סביב שולחן חינוכי-תרבותי.

מיכאל מלכיאור: אני ביקשתי לפתוח עם הצגת הדברים.

נפתלי גליקסברג: מי שתעביר את הפרזנטציה היא זיו נווה, מנהלת קרן גשר שהיא הקרן הרב תרבותית היחידה.

מיכאל מלכיאור: יש התייחסות אחת לרב תרבותיות בקולנוע בחוק הקולנוע, אבל היא התייחסות חשובה: "המועצה תפעל לשם עידוד הקולנוע הישראלי ותמיכה בו תוך הבטחת חופש היצירה ומתן ביטוי למגוון התרבותי של החברה הישראלית, להשקפות השונות הרווחות בה ולערכיה".

מיכאל מלכיאור: זה הבסיס לכל מה שאנחנו עושים בנקודה הזאת של החוק.

מיכאל מלכיאור: זה חשוב ולא תמיד מקוים.

זיו נווה: המצגת מדגימה למי שלא בקי לגמרי מה זה רב-תרבותיות.

מיכאל מלכיאור: את צריכה לקחת כהנחת יסוד שאנחנו לא רק לא בקיאים מאוד, אלא אנחנו הדיוטות לחלוטין.

זיו נווה: המצגת הזאת היא ממש בסיסית.

זיו נווה: יושב פה יושב ראש מועצת הקולנוע שאחראית על תקציב הקולנוע.

זיו נווה: חלק מהכסף מוזרם ל- 5 הקרנות הציבוריות שפועלות בישראל.

זיו נווה: מרכז הדיון יהיה על רב-תרבותיות בקולנוע, ועל התקציב הצבוע לתחום הרב-תרבותי מתוקף התקציב הכולל.

זיו נווה: אני מנכ"לית קרן גשר לקולנוע רב-תרבותי.

זיו נווה: זאת הקרן הקטנה יותר, וזה לא מפתיע כי אנחנו מדברים על התחום הרב-תרבותי.

זיו נווה: זאת הקרן היחידה שפועלת אך ורק בתחום הרב-תרבותי.

זיו נווה: כמובן, כל הקרנות האחרות מחויבות לפלורליזם, וגם הן בתוקף תמיכתן פועלות ומסייעות למטרות שאנחנו מדברים עליהם.

זיו נווה: אנחנו רוצים ומקווים שיימצא הפתרון להרחיב ולהגדיל את שיעור התמיכה בקולנוע הרב תרבותי שמייצג את התרומה לפריפריה החברתית של מדינת ישראל.

זיו נווה: אנחנו מדברים על עולים חדשים, על ערבים, על מזרחיים, על דתיים ועל חרדים.

זיו נווה: יש פה יוצרים כמו יהודה גרובייס שהוא יוצר חרדי שיכול לומר כמה מילים על הנושא הזה.

זיו נווה: נמצאת פה גם איבתיסאם שיכולה לדבר על תרבות ערבית.

זיו נווה: לקולנוע רב תרבותי יש שתי מטרות: קודם כל להרחיב את התכנים שעוסקים בתרבויות השונות בחברה הישראלית כדי ליצור דיאלוג בין-תרבותי; והמטרה השנייה היא עידוד הסיוע ליוצרים מהפריפריה החברתית.

זיו נווה: הכוונה היא שיוצרים שמגיעים מהמגזרים החלשים צריכים תמיכה ועזרה כדי ליישר קו עם המיינסטרים, עם היוצרים הוותיקים.

זיו נווה: אני אתן שתי דוגמות להצלחה של גשר בשאלה למה זה חשוב קולנוע רב תרבותי: הסרט "אושפיזין" שהציץ לתוך החברה החרדית וזוכה להצלחה גדולה ברחבי העולם; הסדרה "מעורב ירושלמי" – אמנם אנחנו לא מטפלים בסדרות, אבל זאת הפעם הראשונה שלוקחים משפחה מזרחית דתייה, ירושלמית, פריפריאלית ומביאים אותה למרכז המסך עם אחוזי רייטינג מאוד גבוהים.

זיו נווה: המצגת אינה פועלת, לצערי הרב, אז אצטרך לומר את הדברים בעל-פה.

זיו נווה: העבודה העיקרית שלנו היא בשני תחומים: קודם כל, להגדיל את הכמות.

זיו נווה: למשל, בין נשים וגברים יש כמעט איזון, בין דתיים לחילוניים גם יש; אבל כשאנחנו מדברים על ערבים ויהודים יש מעט מאוד יצירה שמציגה תרבות ערבית לעומת תרבות יהודית.

זיו נווה: כשאנחנו מדברים על חרדים אנחנו מדברים על אפס כמעט, הם ממש נפקדים מהמסך המרכזי.

זיו נווה: אותו דבר לגבי עולים חדשים: רוסים, אתיופים.

זיו נווה: חבל שאתם לא יכולים לראות את הגרפים, כי הם מציגים את הפער העצום באופן מאוד ברור.

זיו נווה: הם כמעט לא נראים.

זיו נווה: אנחנו לא רק מדברים על כמות, אלא גם על איכות הצגתם.

זיו נווה: כשאנחנו יוצרים סרט, אפיון הדמויות, השמירה על אותנטיות ועל אמינות כשאנחנו באים להציג מגזר כזה או אחר והימנעות מסטריאוטיפיזציה זה נקודות שחשוב לדעת שצריכה להיעשות שם עבודה.

זיו נווה: תקציב חוק הקולנוע הוא 58 מיליון ₪, מתוכו לתחום הרב-תרבותי – כל המגזרים שעליהם דיברנו שאמנם אני קוראת להם מיעוטים, אבל אם נחשוב על ערבים ודתיים, מזרחיים, עולים חדשים, פריפריה גיאוגרפית זה בעצם הרוב.

זיו נווה: התקציב הצבוע הוא 5% בלבד שזה פחות מ- 2.5 מיליון ₪ שאתם אנחנו אמורים לעשות את העבודה בתחום הזה.

מיכאל מלכיאור: מי קבע שזה השיעור שהולך למטרה הזאת?

זיו נווה: כשקבעו את חוק הקולנוע- -

קריאות: מועצת הקולנוע.

זיו נווה: מועצת הקולנוע הראשונה לקחה את 58 מיליון השקלים האלה וחילקה אותם, בצדק.

זיו נווה: יש הקולנוע העלילתי שהמשאבים הנדרשים לו הם גבוהים מאוד; יש דרמות טלוויזיה, יש סרטי תעודה – אלה תחומים מאוד חשובים.

זיו נווה: חשוב מאוד שיהיו קרנות שמטרתן לייצר סרטים טובים ומקצועיים בתחומים האלה ושיהיו להם הצלחות גדולות.

מיכאל מלכיאור: אבל למה האחד מונע את השני?

מיכאל מלכיאור: אפשר לעשות סרטי תעודה שמעודדים רב תרבותיות.

זיו נווה: בהחלט.

זיו נווה: נעשים כאלה.

זיו נווה: יוצרים רב תרבותיים שמעוניינים לעסוק ביצירה קולנועית יכולים לפנות לכל הקרנות, והם נבחנים במידת מקצועיותם.

זיו נווה: הבעיה היא שהיוצרים האלה זקוקים לתמיכה הרבה יותר גדולה בגלל קשיי שפה, קשיי נגישות, קשיים כלכליים, הכשרה נוספת.

זיו נווה: הם גם זקוקים לסיוע בתחום הפיתוח שהוא תחום מאוד חשוב- -

מיכאל מלכיאור: אז אני מבין שב- 2.5 מיליון שקל אי אפשר לעשות הרבה.

זיו נווה: נכון.

זיו נווה: גם התפקיד הזה מחולק בין שתי קרנות, ובסופו של דבר אנחנו אולי יכולים לעשות אפליה מתקנת, אנחנו לא יכולים לעשות מעשה אמיתי בסכומים כאלה.

זיו נווה: גיורא, מה סדר גודל של feature?

זיו נווה: בערך 4 מיליון שקל?

גיורא עיני: לא.

גיורא עיני: תמיכה של קרן היא בין 2 -2.5 מיליון.

גיורא עיני: אני מקרן רבינוביץ' לאמנויות, שהקטע הקולנועי שלה נקרא "פרויקט קולנוע".

גיורא עיני: הקרן שלי עוסקת בכל התחומים.

גיורא עיני: אנחנו עוסקים בדרמות, בתעודה, בסרטים עלילתיים וגם בסרטים של סטודנטים.

גיורא עיני: אנחנו אחת משתי הקרנות שעוסקות בקולנוע הדתי, וחלק ניכר מהסרטים שלנו עונים על תחום הרב תרבותיות שנמצא בהגדרה מקבילה ודומה בתחום היהודי שמשום מה המדינה בחרה לייחד אותו כתחום נפרד.

גיורא עיני: התחום הזה חשוב מאוד לפיתוח, להשלמות לסרטים.

גיורא עיני: אבל כל השמות שהוזכרו פה: איבתיסאם, ואודסטה שהוא יוצר אתיופי חדש – כולם הגיעו בדרך הרגילה לתמיכה בהפקות שלהם בקרן – גם בדרמה וגם בתחום העלילתי.

גיורא עיני: לכן צריך להיזהר כשמציגים את העניין.

גיורא עיני: הדברים שנאמרו פה נכונים, אבל הם לא פורטים את התמונה הכוללת.

גיורא עיני: אנחנו תומכים במהלך הרגיל של הרבה מאוד סרטים בתחום הזה.

גיורא עיני: יותר מזה בעקבות הדברים שיו"ר הוועדה קרא מתוך החוק אנחנו אימצנו את האמירה בחוק לכללים ולנהלים של הקרן.

גיורא עיני: כך שאם אנחנו תומכים ב- 28 סרטים, 13 מהם הם במאים חדשים שזה להם סרטם הראשון, ו- 14 אפשר להגדיר על-פי הגדרת המגוון התרבותי או הרב תרבותיות שדיברה עליה זיו.

גיורא עיני: יותר מזה, מכיוון שהפסקנו לעסוק בתחומים האלה אנחנו משתפים פעולה.

גיורא עיני: הקרן הרב-תרבותית וקרן רבינוביץ' משתפות פעולה.

גיורא עיני: אני למשל, תומך בסרט מסוים בסכום גדול יותר של כסף, וזיו נותנת השלמה לסרט הזה מתקציבה כי היא מכירה בסרט שלי- -

זיו נווה: או הפוך.

גיורא עיני: בהחלט.

גיורא עיני: לכן צריכים מאוד להיזהר כשמפלחים את נתח התקציב ומחלקים אותו.

גיורא עיני: צריך תמיד לראות תמונה כוללת.

גיורא עיני: אני יודע שמועצת הקולנוע מונתה להשגיח עלינו במשך כל הזמן, והיא מקיימת כל הזמן דיונים בשינויי קריטריונים.

גיורא עיני: אני מדבר על אמות המידה או המבחנים בתמיכה לקרנות.

גיורא עיני: אותה מועצה מקיימת בימים אלה ועדה שתפקידה לבחון את הקריטריונים הקיימים.

גיורא עיני: כדאי שהוועדה פה תמתין לתוצאות ותראה מה קורה שם.

גיורא עיני: שם יש ראייה של המפה הכוללת.

גיורא עיני: אני אחד הקליינטים של המועצה, אני לא חבר במועצה.

גיורא עיני: יושב פה יושב ראש הוועדה, והוא ודאי יאשר את הדברים.

גיורא עיני: יש היום ועדת קריטריונים שבימים אלה מקיימת דיונים; היא תגיע אחר כך לשלב השימוע שכל אדם שרוצה להופיע בפניה יוכל להופיע ולומר את דעתו, ואחר-כך תקבע אם הפרופורציה צריכה להישאר.

גיורא עיני: אגב, הפרופורציה נתונה בחוק; כאשר חוקקו את חוק הקולנוע זה היה החוק, וזה היה ההיגיון של העניין.

גיורא עיני: יש כל מיני רעיונות: אולי לייעד את הקרן הזאת דווקא לפיתוחים ולהוריד את המנדט הזה מקרנות אחרות.

מיכאל מלכיאור: אתה שבע רצון מהתוצאה?

גיורא עיני: כן.

גיורא עיני: היום בתחום התעודה ובתחום העלילתי מחצית הסרטים שלי משקפים את המגוון התרבותי של החברה הישראלית- -

מיכאל מלכיאור: שמעת לפני כן שלמגזרים שלמים אין ייצוג.

גיורא עיני: יכול להיות.

מיכאל מלכיאור: זה יכול להיות?

גיורא עיני: קודם כל יש.

גיורא עיני: אתה לא יכול ליצור יש מאין.

גיורא עיני: יש מספר מסוים של יוצרים בתחום.

גיורא עיני: כמעט כל שנה, בלי העדפה מתקנת, אני עושה 6-7 סרטי feature- סרט עלילתי באורך מלא – בשנה.

גיורא עיני: לפני שנה היה סרט "צימאון התש" של מפיק בשם תאופיק אבו-ואיל.

גיורא עיני: זה היה סרטו הראשון של המפיק מאום אל-פאחם; גם איבתיסאם עשתה אפילו יותר מסרט אחד, והיא מועמדת לכל מיני דברים – יש מערכת בחינת הדברים והיא נבחנת כמו כל אחד אחר בסופה.

גיורא עיני: צריכים להיזהר מאוד כשקובעים את המסקנות.

גיורא עיני: כנראה, יש לכל אמירה גם פנים אחרות.

מיכאל מלכיאור: זה ברור.

איבתיסאם מראענה: אני פה נציגה של הערבים.

איבתיסאם מראענה: זה לא מספיק להגיד שאיבתיסאם מראענה מקבלת את התמיכה של הקרנות בשביל להגיד שיש רב-תרבותיות, וזה לא מספיק שעוד בחור מקבל בשם תאופיק אבו-ואיל שעשה את "צימאון" לפני שנה, סרט ה- feature הפלסטיני היחידי שנעשה בארץ במשך 57 שנים.

איבתיסאם מראענה: יש 120 יוצרים פלסטינים ערביים בארץ שלמדו קולנוע ושילמו את שכר הלימוד שלהם ורצו לעשות קולנוע ערבי אמיתי, להביא את התרבות, ולא להציג רק את הפלסטינים הערבים בישראל רק כטרוריסטים.

איבתיסאם מראענה: אנחנו גם רוצים לעשות תרבות, אנחנו יודעים לעשות אמנות, אנחנו מוכשרים.

איבתיסאם מראענה: אנחנו הוכחנו את זה בקרנות אצל גיורא ואצל זיו נווה ואצל דוד פישר.

איבתיסאם מראענה: לא מספיק שאני עושה קולנוע.

איבתיסאם מראענה: לפי המצב הכלכלי היום, גם לי לא תהיה פרנסה מחר.

איבתיסאם מראענה: יש 120 כמוני וכמו הבחור שיושב שם; גם רוסים ובני מיעוטים שצריכים את התמיכה הזאת.

מיכאל מלכיאור: תודה.

מיכאל מלכיאור: הנקודה מובנת.

אודי ליאון: הייתי שותף לחקיקת חוק הקולנוע בלובי שהיה בכנסת בעניין הזה.

אודי ליאון: אני גייסתי הרבה מפלגות שלא היה להם עניין כל כך גדול בקולנוע: ש"ס, מפלגות ערביות, מפד"ל שהפרה משמעת קואליציונית כדי לתמוך בחוק.

אודי ליאון: וכששאלו אותי למה אני נלחם על זה אמרתי שהמצב בקולנוע הישראלי הוא כל כך נורא, יש בקושי 25-30 מיליון שקל לטובת הקולנוע הישראלי.

אודי ליאון: אם זה יגיע ל- 50 מילין תהיה סוף-סוף הזדמנות ליוצרים ערבים מכל תחומי האמנות להיכנס לעשייה.

אודי ליאון: אני מאוד מסכים עם גיורא שהוא והקרן שלו עושים הרבה מאוד, ויש פה עוד דוגמות.

אודי ליאון: אלה שנמצאים פה הם הייצוגיים שקיבלו.

אודי ליאון: החוכמה היא להגיד על אילו פרופורציות מדברים.

אודי ליאון: במשך השנים האלה נעשו מאות סרטים דוקומנטריים- -

נפתלי גליקסברג: 160.

אודי ליאון: כמה יוצרים מתוכם הם ערבים, חרדים, מזרחיים?5, 10, 20?

אודי ליאון: אני מבטיח לכם שלא יותר.

גיורא עיני: מהו שיעור המגישים?

גיורא עיני: אם הגישו שלושה וקיבלו שניים?

געפר פרח: כמה לקטורים ערבים יש לך?

גיורא עיני: יש לי.

אודי לאון: אני מתחיל ממבחן התוצאה.

אודי לאון: במבחן התוצאה המטרה לא הושגה.

אודי לאון: כל הזמן אמרתי לחבריי להיות יותר לוחמניים, ללכת בצורה יותר אגרסיבית רק לחקיקה.

אודי לאון: אמרו לי: "לא, מועצת הקולנוע בתחילת דרכה, היא תתקן את עצמה, היא תבדוק את עצמה, היא תבחן את עצמה.

אודי לאון: זה היה לפני שרוני מילוא נכנס למועצת הקולנוע, לי אישית אין שום דבר נגדו, אני יצאתי כשהוא נכנס, הייתי מנהל קרן לקולנוע רב תרבותי.

אודי לאון: שנה לפני עזיבתי ביקשתי מהקרן דיון מסודר, שיטתי ורציני בנושא הרב-תרבותיות בקולנוע במועצת הקולנוע.

אודי לאון: למיטב ידיעתי, בשנה שאני הייתי זה לא התקיים.

אודי לאון: כלומר במשך שנתיים מועצת הקולנוע לא מצאה זמן לא לשנות כללים, לא ללכת לנקודה חדשה, לא לקיים דיון בסיסי.

אודי לאון: ביקשתי שוב ושוב ושוב עד שהפכתי את עצמי לאויב שם.

אודי לאון: כלו כל הקצים.

אודי לאון: נמאס לנו מכם, לא מחכים לכם יותר.

אודי לאון: לא מחכים יותר לכללים שלכם כי הוכחתם במעשיכם שאתם לא מובילים לתוצאה הרצויה.

אודי לאון: אם מועצת הקולנוע הייתה עושה את מה ששנינו מאמינים בו: מעודדת את הקרנות האחרות לשתף פעולה עם קרן גשר, והייתה נותנת את 2.5 מיליון השקלים האלה לקרן אחת שתפקידה לשתף פעולה ולא לעשות הפקה עצמאית, ואז היא הייתה - - - את התקציב המצב היה יכול להשתנות.

אודי לאון: אבל זה לא קורה.

גיורא עיני: זה הדבר שזיו ואני סיכמנו שאנחנו רוצים להציע יחד למועצת הקולנוע- -

אודי לאון: אנחנו מדברים על תקציב ציבורי.

אודי לאון: התעשייה הזאת סובלת כל הזמן מאילוצים כלכליים.

אודי לאון: תקציב הקולנוע הוא תקציב ציבורי שמפורש בחוק.

אודי לאון: מטרתו של חוק הקולנוע הייתה הרחבת מעגל של העשייה הרב תרבותית בארץ, והמטרה הזאת לא הושגה, אין ברירה, אלא לפעול בדרך חקיקתית רגולטיבית היום.

אודי לאון: אם מועצת הקולנוע תתעשת ותעשה החלטות עקרוניות אחרות – כולנו יודעים שחקיקה לוקחת זמן, אז מקסימום אנחנו נמליץ- - -

מיכאל מלכיאור: הדברים ברורים.

מיכאל מלכיאור: תודה.

געפר פרח: אני ממרכז מוסאווא.

געפר פרח: ליוויתי את החקיקה קצת מרחוק.

געפר פרח: יכול להיות שאנשים באוכלוסייה הערבית הרימו ידיים, וכבר לא רוצים ליצור בישראל ומחליטים לעשות "גן עדן עכשיו" ולקבל כסף מאירופה ומהעולם הערבי ולא לייצר כסף בישראל- -

נפתלי גליקסברג: "גן עדן עכשיו" קיבל תקציב גם ממדינת ישראל.

געפר פרח: יש כישלון מערכתי של מועצת הקולנוע מאז התחילה את דרכה.

געפר פרח: מאז חקיקת החוק היא הרגה כמעט את מה שהיה בקולנוע הערבי.

געפר פרח: יושבים פה אנשים מהסינמטק בנצרת.

געפר פרח: הם היו צריכים להתחנן.

געפר פרח: הסינמטק היחיד שמנסה לעשות סרטים בנצרת, העיר הערבית הגדולה ביותר.

געפר פרח: כשעיקמו את הכללים כדי לתת לי סדרות בירכנו על זה כי צריך לתת לי סדרות, ולא צריך רב-תרבות בתל-אביב.

געפר פרח: הסינמטק בנצרת לא מקרין מספיק סרטים ישראליים.

געפר פרח: מה זה מספיק סרטים?

געפר פרח: סרטים בעברית.

געפר פרח: אנחנו מגיעים למצב שאין מה לעשות – אנחנו חברה אחרת, יש לנו שפת יצירה אחרת, ואם את ה- 20% האלה הורגים – תסתכלו על כל אנשי הקולנוע האלה, יש 2-3 שנשארו בארץ, ו- 120 אחרים שלא יכולים לייצר פה ומתחננים פרצה לעולם הערבי כי אין להם כסף בישראל.

געפר פרח: מגיעים להקרנות בישראל; יש חבר'ה שהגיעו להקרנות רק השנה.

געפר פרח: אז צריך שהיהודי ילווה אותם, וצריך שהיהודי ייתן להם, והיהודי הזה צריך להיות אשכנזי ותל-אביבי.

געפר פרח: כבר שנה וחצי הרשות השנייה יחד עם אחת הקרנות מנסים לעשות סדנאות, ויש 150 אלף שקל לעשות סדנאות להגשת בקשות לקרנות.

געפר פרח: ישבנו אתכם, הזמנו את כולכם לנצרת באוקטובר בשנה שעברה.

געפר פרח: דיברנו וכלום לא יוצא מזה.

געפר פרח: אנחנו מתחננים למועצת הקולנוע שתגיע לנצרת, אבל אין לה זמן להגיע לנצרת.

געפר פרח: אז חלק מהקרנות לא הגיעו וחלק הגיעו, אבל חוץ מדיבורים לא יצא כלום.

געפר פרח: כמה לקטורים ערביים יש?

געפר פרח: אין לנו.

געפר פרח: המוכשרות נמצאת רק בתל-אביב.

געפר פרח: הגיע הזמן להקים קרן לקולנוע ערבי ולהקצות לה 20% מהתקציב.

געפר פרח: האוכלוסייה ערבית רוצה לייצר בשפה שלה וליצור תרבות ולתרגם אותה לעברית.

זיו נווה: מחר יבואו כל שאר המגזרים ויגידו שגם הם רוצים קרן.

געפר פרח: אין לי שום בעיה שגם רוסים יגידו שהם גם רוצים.

געפר פרח: מדינה שרוצה לכבד את המהגרים שהגיעו אליה ואת האנשים שהגיעו לכאן, אין שום בעיה.

געפר פרח: אפשר לתכנן את זה בעברית.

זיו נווה: זה לא ריאלי.

קריאה: תיקח את הטוניסאים, את האלג'ירים - - -

געפר פרח: בסינמטק יש ובשיווק סרטים.

געפר פרח: זאת כתבה שהייתה בשנה שעברה: הסרטים שנגעו בסכסוך הערבי-ישראלי והיו בה שותפים ערביים הם הסרטים שנצפו הכי הרבה: "הכלה הסורית", "צימאון" וכדומה.

געפר פרח: כשיוצר ערבי בא לבד בלי האפוטרופוס היהודי הוא צריך תמיד לקחת איתך אותו.

געפר פרח: זה מה שקורה היום בקרנות- - -

קריאות: - - -

געפר פרח: - - למה אני לא יכול לעשות פסטיבל קולנוע בנצרת?

געפר פרח: למה אני צריך להתחנן לעשות פסטיבל קולנוע בנצרת?

געפר פרח: למה זה לא אינטרס של ישראל ושל מועצת הקולנוע ליזום מהתקציב שלה פסטיבל סרטים בנצרת כמו שהיא צריכה לעשות בשדרות ובראש פינה.

געפר פרח: הגיע הזמן לשים את הדברים על השולחן.

געפר פרח: אם אנחנו ממשיכים להיות מודחקים ולזוז הצידה, אז יש כל מיני שיטות לייצר, אבל אי-אפשר לייצר בצורה כזאת.

געפר פרח: קחו בחשבון שהשפה בקולנוע הערבי היא מגבלה.

געפר פרח: היא יתרון, אבל גם מגבלה.

געפר פרח: השפה הערבית היא השפה הרשמית השנייה במדינה הזאת, ועם כל הכבוד לשפה והרצון ליצור לשווק סרטים לצרפת, הגיע הזמן ליצור גם בערבית ולהקצות לזה כסף.

מיכאל מלכיאור: נפתלי, אתה יכול להתייחס?

נפתלי גליקסברג: הקולנוע הוא שונה משאר האמנויות משום שהוא מצריך גיוס משאים רבים מאוד.

נפתלי גליקסברג: הקולנוע, להבדיל מיצירות אמנות אחרות, בראש ובראשונה מתכתב עם קהל, וצריך לדעת שיש קהל שגם יצפה ביצירה שאתה יוצר.

נפתלי גליקסברג: הוא לא משק אוטרקי במובן הזה, אלא פועל על מגרש הרבה יותר רחב.

נפתלי גליקסברג: אני אתן שוב את איבתיסאם כדוגמה, וזה מראה כמה דוגמות יש.

נפתלי גליקסברג: איבתיסאם עשתה סרט נפלא שקראו לו "בדל".

גיורא עיני: נכון.

נפתלי גליקסברג: גיורא אומר "נכון" כי גיורא תמך בסרט הזה.

נפתלי גליקסברג: אבל מר אודי לאון שגם הציג רב תרבותיות ב"קשת" גם תמכו בסרט הזה.

נפתלי גליקסברג: אבל "קשת" היקרים שיבצו את הסרט הזה לשידור ב- 23:00 בלילה, לא הקדישו זמן מסך לקידום המוצר, ולכן זכו ל- 5.5% עד 7.5% רייטינג- -

קריאה: 9.5%.

נפתלי גליקסברג: אני שמח לשמוע שזה 9.5%.

מיכאל מלכיאור: זה הרבה מאוד בשביל 23:00 בלילה.

נפתלי גליקסברג: אם "קשת" לא הייתה משדרת את זה ב- 23:00 בלילה אלא ב- 21:30 היא הייתה מקדמת את הקולנוע הערבי הרבה יותר מאשר עוד 2000 דולר מפני שזה היה נכנס לתוך השיח המרכזי.

נפתלי גליקסברג: אין מה לעשות, לקולנוע יש דומיננטה תרבותית: זאת שפה, זאת מסורת של שפה, זה סוג של תרבות.

נפתלי גליקסברג: כאשר יש דומיננטה תרבותית, והשוליים התרבותיים מנסים לפעול בתוך הדומיננטה התרבותית זה מהלך מאוד מורכב ומאוד קשה שלא רק כסף פותר אותו.

נפתלי גליקסברג: הדיון נסב פה כל הזמן על כסף וכסף וכסף, שזה מרכיב מאוד חשוב, אבל יש פה מהלך הרבה יותר חשוב- -

מיכאל מלכיאור: אני עדיין לא שמעתי שום דבר על כסף.

מיכאל מלכיאור: אתה שומע.

נפתלי גליקסברג: יש פה מאבק תרבותי הרבה יותר רחב.

נפתלי גליקסברג: החברה הישראלית לא מוכנה לקבל לתוכה יצירות שלא משדרות את מה שהמיינסטרים החברתי מצפה לראות.

נפתלי גליקסברג: ואז כל יצירה שמאיימת על אותו מרכז בדרך-כלל נדחית.

נפתלי גליקסברג: אנחנו רואים חריגה מזה דווקא בקולנוע הדוקומנטרי.

נפתלי גליקסברג: בשנת 2005 נעשו הרבה סרטים דוקומנטריים, ויש ייצוג רחב מאוד של הקולנוע הדוקומנטרי הישראלי, ויש ייצוג רחב מאוד למיעוטים בו.

נפתלי גליקסברג: מיעוטים הכוונה לדתיים, חרדים, פלסטינים- -

קריאה: בהפקות.

נפתלי גליקסברג: - - וגם בהפקות יש יחסים דומיננטיים.

אודי לאון: יש ייצוג של הקופים בכלוב שמסתכלים על התל-אביביים שעושים עליהם סרטים.

אודי לאון: אין ייצוג של יוצרים שמדברים על עצמם ומספרים על עולמם.

נפתלי גליקסברג: אבל זה לא נכון.

נפתלי גליקסברג: למה אתה אומר את זה?

זיו נווה: אנחנו מתחילים לבלבל את הוועדה, בואו נתמקד במטרתה של הפגישה הזאת.

מיכאל מלכיאור: אבל אמרת משפט שאני רוצה להבין: אתה אומר שהמיינסטרים התרבותי לא מוכן לקבל רב-תרבותיות.

מיכאל מלכיאור: מה אתה חושב שצריך לעשות היום כדי שהמיינסטרים כן יקבל?

נפתלי גליקסברג: בעיניי צריך לעבוד בשיטה של תמריץ ולא בשיטה של מענק.

נפתלי גליקסברג: אם ניקח 20% מתקציב הקולנוע הישראלי ונפתח קרן ערבית, לא נעים לי לומר, אבל אין מספיק יוצרים ערביים במדינת ישראל - -

קריאות: מה אתה אומר.

אודי לאון: אם ניקח 20%.

איבתיסאם מראענה: אתה לא יכול להגיד כזה דבר.

קריאות: - - -

נפתלי גליקסברג: אין מספיק יוצרים ערביים.

איבתיסאם מראענה: - - - הם לא ב"רשת" ולא ב"קשת", הם לא עובדים בטלוויזיה, דוחים אותם מכל המדרגות, גם הקרנות – ואתה אומר שאין?

איבתיסאם מראענה: אני עושה סדרה, ויש לי 120 יוצרים במאים מוכשרים רשומים- -

נפתלי גליקסברג: אני עדיין אומר את מה שאני רוצה לומר.

נפתלי גליקסברג: כמו שניקח 20% מהתקציב וניקח מהמגזר החרדי וניתן למגזר הערבי – אין מספיק מיומנות מקצועית בשביל להקצות 20% בצורה הזאת.

נפתלי גליקסברג: איך זה יכול לעבוד?

נפתלי גליקסברג: זה יכול לעבוד בשיטת התמרון.

נפתלי גליקסברג: זאת אומרת, כל קרן או כל גוף משדר שיקדם את היצירה הרב תרבותית במסגרת שלו יקבל בונוס כלשהו בהתאם או מחוק מועצת הקולנוע או במערכות אחרות שמדינת ישראל תומכת בהן או בגופים ישירים מפני שאז יבטיח עידוד של היצירה ובו-זמנית שמירה על הסטנדרטים שלה.

רוקייה סבאח: אנחנ אפילו לא רוצים אפליה מתקנת.

רוקייה סבאח: תתקנו את האפליה הזאת.

קריאות: את צודקת במאה אחוז.

נפתלי גליקסברג: על זה דיברתי.

רוקייה סבאח: תסתכלו בגובה העיניים, ואל תגידו שאין לנו אנשים שלא יודעים ולא מבינים וצריך ללמד אותם.

ימין מסיקה: אני במאי ומפיק סרטים ותוכניות טלוויזיה.

ימין מסיקה: יצרתי סרטים באופן עצמאי במשך 20 שנה.

ימין מסיקה: עשיתי את הסרטים מכספי הפרטי מכיוון שהקרנות לא תמכו בי.

ימין מסיקה: הפתרון לכל הוויכוחים והבעיות הוא לבטל את חוק הקולנוע ולא להזרים כספים ציבוריים להפקות- -

קריאות: - - -

ירמי קדושי: זאת כל הבעיה.

מיכאל מלכיאור: כל אחד יגיד את עמדתו, זה לא אומר שזה צריך להיות מקובל.

ימין מסיקה: - - צריך להפסיק לסבסד את ההפקות של הקולנוע.

ימין מסיקה: להתעסק עם המפיקים שיפיקו בעצמם- -

מיכאל מלכיאור: קול דאלים גבר.

ימין מסיקה: יש מספיק כסף בשוק.

ימין מסיקה: הבעיה שמה שמונע מהמשקיעים האלה להשקיע כספים זה חוק הקולנוע וכל הקומבינה בין הקרנות לבין הטלוויזיה.

איבתיסאם מראענה: אתם הופכים את הדיון למשהו כל כך מופרך.

איבתיסאם מראענה: מה זה מעסיקים?

איבתיסאם מראענה: תתחיל עכשיו לרדוף אחרי בנק הפועלים בשביל שישקיעו בסרט?

ימין מסיקה: יש קהל שצורך תרבות, והוא יכול לממן את הסרטים האלה.

קריאות: - - -

מיכאל מלכיאור: סליחה.

מיכאל מלכיאור: אני מניח שזאת לא תהיה דעת הוועדה, אבל מותר להגיד עמדה.

ימין מסיקה: בשנות ה- 70 תעשיית הקולנוע שגשגה ופרחה בלי קרנות, והיו פה סרטים טובים, והכול היה טוב ויפה.

ימין מסיקה: כך שהשוק הפרטי יכול לממן את זה בלי בעיות.

ימין מסיקה: אם כבר יש כסף, וחברי הכנסת רוצים לממן ולהזרים כסף, אתם צריכים לדאוג שהכספים יחולקו בצורה הוגנת, שווה ונכונה, ולא לעצום עין ולתת לאנשים כמו מנהל הקרן גיורא עיני שמכריז על הקרן שלו כקרן לקולנוע איכותי ובכך יוצר קריטריונים שמקשים על יוצרים שבאים משכבות החלשות.

ימין מסיקה: מיכאל מלכיאור: תודה, אנחנו מבינים.

ימין מסיקה: אתה משתף פעולה איתו?

מיכאל מלכיאור: אתה הבהרת את הנקודות, ואנחנו הבנו אותך היטב.

מיכאל מלכיאור: אני בטוח שיש גם הרבה שמסכימים אתך.

מיכאל מלכיאור: בבקשה, אדוני.

בוריס מפציר: אני לא רוצה להיות חשוד שאני משתף פעולה עם גיורא עיני, אז אני מתרחק ממנו.

בוריס מפציר: אנחנו צריכים להתייחס לשלוש נקודות כי נוצר בלבול על מה אנחנו מדברים.

בוריס מפציר: יש כאן עמדת היוצרים שרוצים להתבטא.

בוריס מפציר: העמדה הזאת לאו דווקא חופפת את הרב-תרבותיות של הצרכן.

בוריס מפציר: כי הצרכן יכול לקבל רב-תרבותיות גם מהערבי ורוסית לאו דווקא מרוסית.

בוריס מפציר: אנחנו מדברים על רב תרבותיות בלי להיכנס למה שאנחנו מדברים.

בוריס מפציר: נקודת המוצא צריכה להיות שרוב החברה היא לא המיינסטרים ששייך לאמונה מסוימת ולתפיסה מסוימת.

בוריס מפציר: הקושי להכיר את האחר נמצא בידי המיינסטרים, כשרוב הציבור לא מקבל את הסיפור על עצמו.

בוריס מפציר: אנחנו צריכים להגיע לחלוקת הכסף, וכאן אני רוצה להגיע לנקודה הראשונה: הפלטפורמה של שוויון הזכויות היא פלטפורמה של שוויון אפשרויות.

בוריס מפציר: הנכון הוא שלאחר – ולא משנה אם הוא ערבי, רוסי, אתיופי או מרוקאי – הרבה יותר קשה להגיע לשוויון עם יליד שינקין.

בוריס מפציר: מועצת הקולנוע צריכה לתת את הדעת איך לסגור את הפער הזה בצורה סיסטמתית ורחבה.

מיכאל מלכיאור: יש לך ניסיון רב בזה.

מיכאל מלכיאור: יש לך הצעה איך לעשות את זה?

בוריס מפציר: יש לי הצעה ברורה.

545: אני רוצה לומר קריאת ביניים.

545: מאחר שזאת הפעם השנייה שעולה הנושא הזה של מרוקאים ואשכנזים, רק רציתי להזכיר שמפיק הקולנוע הגדול ביותר במדינת ישראל שעושה את רוב הסרטים הישראלים, וביניהם סרטים מעולים הוא במקרה משה אדרי, מרוקאי מדימונה, שהוא היום גדול המפיקים הישראלים.

545: אני לא בדיוק בטוח גם שגיורא עיני הגיע מליטא או מריגה או מלטביה.

545: נדמה לי שהוא לא בדיוק על טוהר העדה שלי, האשכנזית.

545: לכן לא ראוי להעלות את האלמנט הזה של המרוקאים והאשכנזים.

545: יש פה בעיה אמיתית עם המגזר הערבי, ואני אתייחס אחר-כך כשאקבל את רשות הדיבור לסינמטק בנצרת וכל מיני פעולות שנעשו בנושא.

545: אבל הניסיון להעלות שהמרוקאים זה סרטי בורקס וסרטי איכות זה אשכנזים, ולכן אנחנו מעודדים רק את סרטי האיכות, זה פשוט על פניו לא נכון.

545: הדוגמה של משה אדרי מדימונה שהוא איש קולנוע מובהק זאת דוגמה טובה מאוד.

545: ויש עוד כמה דוגמאות כאלה, הוא לא היחיד בעניין הזה.

ימין מסיקה: לא דובר פה על סרטי איכות לעומת לא סרטי איכות; דובר על מפיקים עצמאיים ועל מפיקים שמקבלים כסף מקרנות.

מיכאל מלכיאור: בוריס, מהי הצעתך?

קריאות: - - -

ימין מסיקה: הקריטריונים שאתה מציע הם כאלה שלא- - -

קריאות: - - -

מיכאל מלכיאור: סליחה, מי שרוצה להגיד הערת ביניים יכול לבקש אישור להגיד כמו שעשה רוני מילוא.

בוריס מפציר: אני יכול להרחיב את הרשימה שלי לקבוצות שיש להן אמונות אחרות ולא רק מגזרים אחרים; שנית, צר לי להגיד, שמן הצד השני התחושה היא אכן שיש אחרים ויש אחרים – היוצא מן הכלל לא מעיד על הכלל.

בוריס מפציר: אבל זה לא הדיון שלנו.

מיכאל מלכיאור: אני שאלתי מהי המלצתך.

בוריס מפציר: אני נותן עכשיו את הפתרון.

בוריס מפציר: המלצתי היא שמועצת הקולנוע תשקיע סכום ראוי מאוד בפיתוח כשרונות.

בוריס מפציר: המתכונת הזאת קיימת בקולנוע העולמי ובטלוויזיה העולמית.

בוריס מפציר: הסכום צריך להיות משהו קבוע שיימשך שנים ויאפשר ליוצרים צעירים ומוכשרים ממגזרים שונים ליישר את הקו, וכשזה מגיע לקרן של גיורא עיני השיפוט יהיה לפי האיכות - -

מיכאל מלכיאור: הרעיון מוכר.

מיכאל מלכיאור: גוני, בבקשה.

גוני צור: אני מייצגת את עיקרון להסכמה אזרחית.

גוני צור: לאחרונה הגיעו אליי ידיעות ש"קשת" מפסיקה את התוכניות המועדפות.

גוני צור: אלה בדיוק התוכניות שמשקפות ונותנות ביטוי למיעוטים.

גוני צור: אני מבקשת שגם הנושא הזה יידון בוועדה.

מיכאל מלכיאור: אבל זה לא יידון היום מסיבות שאינן קשורות לנושא.

מיכאל מלכיאור: תודה רבה.

יהודה גרובייס: אני במאי ויוצר קולנוע חרדי כבר 7 שנים- -

מיכאל מלכיאור: כשאתה מדבר על קולנוע חרדי זה קולנוע על חרדים בשביל חילונים?

יהודה גרובייס: זה מה שאני רוצה להגיד.

יהודה גרובייס: 5% מהאוכלוסייה בארץ הם חרדים, והם לא צופים בקולנוע או בטלוויזיה באופן מסורתי.

יהודה גרובייס: היה מקובל לחשוב שגם אין להם קולנוע, אבל יש תעשיית קולנוע למגזר החרדי מדי חודש, לפחות ב- 7 השנים האחרונות, שהולך ודועך.

יהודה גרובייס: יוצרים למעלה מ- 10 סרטים מדי חודש, שמדברים על חרדים ולחרדים.

יהודה גרובייס: הם לא נתמכו עד היום בשקל, וזה לא שלא פנו לקרנות.

יהודה גרובייס: אני נפגשתי עם גיורא שמנסה להילחם בוועדה שלו כדי להוציא איזשהו תקציב- -

גיורא עיני: כבר הגשנו את זה למשרד התרבות.

יהודה גרובייס: אתה מוכן להגיד את הסכום?

גיורא עיני: הסכום הוא לא - - - מכיוון שהפקת סרט שלך עולה יחסית מעט מאוד לעומת סרט אחר כי אתה עושה את זה ב- D.V.D ומקרינים את זה במחשבים, אז החלטנו להקדיש השנה פעם ראשונה בהיסטוריה הישראלית 50 אלף שקל לקולנוע חרדי.

יהודה גרובייס: אני מאוד מעריך את זה.

יהודה גרובייס: זה מהלך מאוד אמיץ, אבל זה נוגד את הקריטריונים.

זיו נווה: זה לא נכון שזה נוגד את הקריטריונים - - -

מיכאל מלכיאור: איפה הציבור רואה סרטים?

יהודה גרובייס: אין לנו D.V.D, אין לנו וידאו, ואין לנו קולנוע – אנחנו רואים ב- CD במחשב.

יהודה גרובייס: ל- 63% מהאוכלוסייה החרדית יש מחשבים ביתיים, ולא צריך אינטרנט בשביל זה.

יהודה גרובייס: מדי שנה מתכנסת ועדה ובודקת בדיוק כדי לדעת למי לתת.

יהודה גרובייס: למשל, לקרן של גיורא אמורים להגדיל השנה את התקציב מכיוון שהיא עושה כל מיני דברים ייחודיים.

יהודה גרובייס: איך בודקים את זה?

יהודה גרובייס: פרסים, רייטינג, סינמטק, קולנוע.

יהודה גרובייס: סי.

יהודה גרובייס: די למחשב לא יהיה שם, ובצדק.

יהודה גרובייס: אם הוא יביא לי כסף הוא ימחק לעצמו את אותם 50 אלף שקל, הוא לא יוכל להגיד מה הוא עשה אתם, כי הוא לא יגיד שזה היה אצל החרדים, אף אחד לא מכיר אותנו ולא ידבר איתנו.

יהודה גרובייס: בקולנוע החרדי אין אף הפקה שיוצאת לדרך מכיוון שאין כסף.

מיכאל מלכיאור: למה עד עכשיו זה היה אפשרי ועכשיו לא?

יהודה גרובייס: היו כמה אנשים שפשטו את הרגל ומכרו את הבתים שלהם בגלל זה.

יהודה גרובייס: יושב בשולחן מפיק שיצא בזמן: עשה כמה סרטים, ניסה להילחם בכל הקרנות, ראה שזה לא הולך, אמר שהוא מפסיק להפיק עד שהוא מוצא עבודה אחרת.

יהודה גרובייס: מתחילים לעשות את זה יותר ויותר אנשים.

יהודה גרובייס: גם אני הפסקתי לעשות קולנוע לחרדים ב- 50% מהאנרגיות שלי, אלא אני עושה קולנוע על חרדים.

יהודה גרובייס: כי רוצים שאני בתור יוצר חרדי אעשה סרטים בחוץ.

יהודה גרובייס: עשיתי כמה סרטים קצרים שזכו בפרסים, עבדתי על סדרה עם "קשת", אבל היא נסגרה כי הודיעו שהם לא מתעסקים יותר בציבוריות- -

מיכאל מלכיאור: לא עוסקים בזה בכלל?

יהודה גרובייס: אני לא יוצר תוכניות מועדפות, הכול מוקפא.

יהודה גרובייס: אני לא יודע אם זה אמור להשתנות או יכול להשתנות, ואם יהיה שינוי משמעותי, אבל תפקידי להגיע ולומר את זה.

יהודה גרובייס: אף על פי שהקרנות שבאו לכאן עושות ניסיון, אבל אין להם הכלים.

ירמי קדושי: אני שחקן, תסריטאי ומפיק.

ירמי קדושי: אנחנו הפקנו 10 סרטי feature מכספינו הפרטי והפצנו אותם בקלטות וידאו, ב- D.V.D, וזה זכה לאהדה רבה מאוד בארץ.

ירמי קדושי: הבעיה בקריטריונים ובחוק הקולנוע היא שבמקום לעודד סרטים מוכנים של משקיעים פרטיים שרוצים להביא לשולחן את הסרטים האלה הם מעדיפים להשקיע בסרטי איכות שעולים הרבה כסף כשאפשר לעשות סרטים בהרבה פחות כסף, והסרטים האלה נשארים במגרה.

ירמי קדושי: במקום לעודד משקיעים כמוהו וכמוני וכמו ימין ולעזור להם ביחסי ציבור של הסרטים ובהשלמות של הפקה, יש משום מה עדיפות בקרנות לקריטריונים אחרים כמו תחנת שידור.

ירמי קדושי: כשפנינו לקרן גשר עם תסריט הקריטריון שפסל אותנו היה שבאנו בלי תחנת שידור.

ירמי קדושי: ואם אני רוצים לשדר את זה בטלוויזיה או הטלוויזיה לא נותנת לי אישור?

ירמי קדושי: אנחנו יכולים להגיע לקו באמצעים אחרים- -

מיכאל מלכיאור: זה נושא מורכב.

מיכאל מלכיאור: זה לאו דווקא שייך לרב-תרבותיות.

ירמי קדושי: זה כן קשור לרב-תרבותיות, יש לזה קשר עקיף- - -

מיכאל מלכיאור: - - כן, כי אולי במגזרים שהם לא מיינסטרים- -

אודי לאון: אחת הדברים שאני רציתי לשנות היא שלי הייתה בעיית קריטריונים של מועצת הקולנוע.

אודי לאון: כלומר, מכיוון שמועצת הקולנוע לא מתגמלת כמו שאמר יהודה, אלא במקרים של הקרנה ביתית כזאת או אחרת, יש בעיה.

משה לוי: אני גם יוצר חרדי.

משה לוי: יהודה גרובייס העיר הערה שמתייחסת אליי, אבל אני לא עזבתי את התעשייה.

משה לוי: צמצמתי את התעשייה כי הבנתי שב- CD בלבד אי-אפשר להגיע רחוק, יש כיוונים חדשים- -

מיכאל מלכיאור: מהם הכיוונים החדשים?

מיכאל מלכיאור: משה לוי:

מיכאל מלכיאור: בימים אלה סיימתי סרט.

מיכאל מלכיאור: היום אני ביום צילומים, עזבתי הכול ובאתי בכל זאת.

דניאל חדד: זה סרט לחרדים?

משה לוי: לחרדים.

קריאה: איזה דברים?

משה לוי: אין.

משה לוי: אמרתי, אם יש.

מיכאל מלכיאור: מה זה "אפילו"?

מיכאל מלכיאור: אני חושב שזה יותר קל.

אודי לאון: קולנוע דוקומנטרי לא מוכרים.

אודי לאון: צריכים למכור את זה.

מיכאל מלכיאור: את זה אני מבין.

משה לוי: התעשייה הזאת היא תעשייה שמתרחבת בצעדי ענק הרבה יותר מכל פרופורציה שאפשר לחשוב עליה.

משה לוי: חלק מהיוצרים לא מודעים לקרנות.

משה לוי: אם אני לא טועה אני אפילו הייתי החרדי הראשון שפנה לקרן גשר.

משה לוי: התעשייה הזאת מתפתחת ויש עוד יוצרים שרוצים.

משה לוי: חלקם לא יודעים איך לגשת ומה לעשות, איך מגישים.

קריאה: ספר להם גם על הפתרון.

משה לוי: בדיון אחד קשה מאוד לדבר על הכול.

משה לוי: חשוב מאוד לשים דגש לכך קרן גשר תקבל אחוז גדול יותר בתקציב שלה.

משה לוי: הסיבה היא פשוטה: יש להם ערבים, חרדים ואוכלוסייה כללית שממילא פונה אליהם ולקרנות אחרות.

משה לוי: אם נחבר את כולם הם מגיעים לעשרות אחוזים באוכלוסיית מדינת ישראל.

משה לוי: מה שקורה הוא שיש קבוצה קטנה שמקבלת מכל הקרנות וגם פונה לקרן גשר.

משה לוי: וגם אם הסרט הולך לשידור אז "רשת", "קשת" והכבלים תומכים בזה, ועדיין נשארה קבוצה מאוד מצומצמת.

משה לוי: לעומת קבוצה רחבה שיש לה הרבה מה למכור ולתת- -

מיכאל מלכיאור: הנקודה מובנת.

משה לוי: - -יש פתרון שקרן גשר פיתחה: חממה ליוצרים- - -

יהודה גרובייס: אני רוצה לתקן: אני לא מייצג את קרן גשר.

מיכאל מלכיאור: אף אחד לא אמר.

יהודה גרובייס: אבל אני אמרתי.

יהודה גרובייס: אני קיבלתי אוזן קשבת מגיורא עיני בכל שעות היום והלילה- -

מיכאל מלכיאור: - - -

יהודה גרובייס: - - גיורא עיני וקרן גשר של זיו נווה הם היחידים מכל - - -

קריאות: - - -

מיכאל מלכיאור: הבנתי.

מיכאל מלכיאור: אין פה טריבונל בעד גיורא עיני או לא.

מיכאל מלכיאור: זאת לא הנקודה.

איהאב סלטי: אני מנצרת.

איהאב סלטי: בנוסף למה שדיברנו על הסינמטק אני רוצה להעלות את הקשיים שלנו בסינמטק בנצרת.

איהאב סלטי: הסינמטק הוא היחיד בכל המגזר הערבי.

איהאב סלטי: אנחנו גם יוצאים עם קולנוע נודד לכל המגזר הערבי ומנסים למצוא מקומות להקרנה, אבל אין אולמות שמיועדים להקרנת סרט.

איהאב סלטי: אפילו בתי קולנוע מסחריים אין.

מיכאל מלכיאור: אין ביקוש?

מיכאל מלכיאור: מי אמור לבנות?

איהאב סלטי: המפיצים של הסרטים לא מעוניינים להיכנס למגזר הערבי בכלל.

איהאב סלטי: אפילו אם אני מבקש הקרנת בכורה של סרט מסחרי הם לא נותנים לי את זה.

איהאב סלטי: הם אומרים שרק אחרי בתי הקולנוע שלהם, זאת אומרת אחרי 3-4 חודשים, אבל אז הסרט כבר באינטרנט או ב- D.V.D.

איהאב סלטי: אז מי יגיע אליי לראות את הסרט, גם אם אני מדבר על סרט איכותי.

קריאה: גם האולם שלכם הוא לא אולם קולנוע.

מיכאל מלכיאור: זה נשמע לי בעיה מסועפת, כי אם אין אולמות קולנוע לא יביאו את הסרטים.

איהאב סלטי: אנחנו מנסים להתאים את התנאים המינימליים כדי להקרין סרט שם.

איהאב סלטי: חלק מהתקציב שאנחנו מבקשים הוא כדי למצוא מקומות או תנאים להקרנה.

איהאב סלטי: הסכום שנתקבל ממועצת הקולנוע רק השנה הוא די נמוך – 135 אלף שקלים.

איהאב סלטי: קיבלנו את זה רק השנה בפעם הראשונה.

איהאב סלטי: קיבלנו את זה על הסינמטק; על הפסטיבל לא קיבלנו כי דחו אותנו.

איהאב סלטי: צריך לשנות את הקריטריונים של המגזר הערבי במיוחד.

מיכאל מלכיאור: לפסטיבל באים מכל המגזרים?

איהאב סלטי: כן.

איהאב סלטי: בשנה שעברה קיימנו פסטיבל לזכויות האדם, והגיעו מכל הארץ.

איהאב סלטי: יש גם עניין השפה בסרטים.

איהאב סלטי: רוב הסרטים מתורגמים לעברית, אבל אף סרט לא מתורגם לערבית.

איהאב סלטי: רק קרן הקולנוע הישראלי של כתריאל שחורי הוא היחיד שעוזר לנו לתרגם את הסרטים הישראליים לשפה הערבית.

מיכאל מלכיאור: זה נושא שראוי להרבה מחשבה.

מיכאל מלכיאור: זה דבר שמאוד מעכב.

מיכאל מלכיאור: זה חלק מרב-תרבותיות.

מיכאל מלכיאור: אם רוצים שיבינו זה את זה צריך לדאוג לתרגומים.

גלעד גולדמן: אני מנהל אגף החינוך והנוער בעיריית רמלה.

גלעד גולדמן: רמלה היא עיר רב-תרבותית, האוכלוסייה בה מעורבת.

גלעד גולדמן: אנחנו מאמינים שתחום התקשורת והקולנוע הוא כלי מרכזי לצמצום פערים, ולכן עיריית רמלה משקיעה הרבה מאוד בנושא הזה, ואני רוצה לשתף אתכם.

גלעד גולדמן: הקמנו מרכז תקשורת עירוני כדי להכשיר את כל בני הנוער בתחום התקשורת.

גלעד גולדמן: אנחנו מאמינים שאם לא נתחיל לעבוד בגילאים הצעירים הם לא יגיעו לבתי-הספר לקולנוע ולא יהיה פוטנציאל של בוגרים שיכולים להגיש בקשות לקרנות.

גלעד גולדמן: אנחנו מקימים היום מרכז עירוני וחממה ליוצרים שהם בוגרי בתי הספר בעיר כדי ללוות אותם גם בתחום התעשייה.

גלעד גולדמן: אנחנו רוצים להציע שהנושא הזה יהפוך להיות רשת.

גלעד גולדמן: אנחנו עובדים עם "אמנות לעם" ברשת ארצית של תחנות אמנות ואמנות פלסטית.

גלעד גולדמן: אפשר להעתיק את המודל הזה ולפתח רשת של תחנות תקשורת ומרכזי תקשורת ביישובי הפריפריה שתחום העיסוק שלהם לתעשייה.

גלעד גולדמן: בתהליך כזה אנחנו חושבים שנראה הרבה יותר בוגרים שמשתלבים בתקשורת.

דניאל חדד: אני שחקן ושדרן.

דניאל חדד: אנחנו צוות שבמשך 15 שנה עושים סרטים באופן עצמאי.

דניאל חדד: הסרטים שאנחנו קוראים להם "הפקות המזרח" הם סרטים מזרחיים: למרוקאים, לטוניסאים, ובעיקר למגזר הערבי שמיוצג פה.

דניאל חדד: אני רוצה לחזק את מה שאמר הבמאי שלנו ימין.

דניאל חדד: יש לכם כסף, אתם לא מחלקים את זה שווה – אז אל תחלקו אותו.

דניאל חדד: דבר שני – מה זה רב תרבות?

דניאל חדד: הבמאי צריך להיות מרוקאי?

דניאל חדד: התוכן צריך להיות מרוקאי או אנשי הצוות צריכים להיות מרוקאים?

דניאל חדד: מה זה רב-תרבות?

זיו נווה: אני יכולה לענות לך.

מיכאל מלכיאור: בפתיחת הדברים את כבר ענית לו.

דניאל חדד: אנחנו מדברים כל הזמן, אנחנו רוצים לדעת מה זה רב תרבות.

דניאל חדד: תרבות קולנוע?

דניאל חדד: מי צריך להיות, מה צריך להיות?

דניאל חדד: אני רוצה לדעת מה זה רב תרבות.

מיכאל מלכיאור: נאמר בהתחלה שיש לזה גוונים שונים: יש רב-תרבותיות של יוצרים- -

דניאל חדד: אני שמעתי קודם דוגמה לרב-תרבותיות בדימונה, משה אדרי.

דניאל חדד: מה זה קשור?

דניאל חדד: אני רוצה לדעת אם זה הבמאי או התסריט או אנשי הצוות.

דניאל חדד: ואם - - - חלקו לכולם באופן שווה, אם לא – תשאירו אצלכם, כי הסתדרנו 15 שנה, אז נסתדר עוד 15 שנה.

מיכאל מלכיאור: תודה רבה.

545: שמעתי את הדברים והקשבתי להם וגם רשמנו אותם.

545: לא לשווא נאמרו הדברים, נראה איך אפשר לתקן את הדברים שראויים לתיקון.

545: לפי הדברים שנאמרו פה, לא הכול אפשר לתקן ולא כולם מוצדקים.

545: נושא הקולנוע הוא בעייתי, ולא הכרתי אותו לפני שנכנסתי לתפקיד הזה.

545: חוץ מזה שהוא גוזל ממני זמן והוצאות אין בו שום דבר נוסף בעצם; אין שכר ושום טובת הנאה.

מיכאל מלכיאור: לא נותנים לך לראות סרטים?

545: סרטים כן, את זה אפשר לראות בלי הגבלה.

545: זאת בעיקר הנאה של אשתי, היא מאוד אוהבת סרטים.

545: אחת הבעיות שאני רוצה להעלות על קצה המזלג היא האם צריך 4 קרנות שיטפלו בנושא הקולנוע בישראל.

545: יש לנו 5 קרנות שלכל אחת יש התקורות שלה, הוצאות שלה ומשכורות שלה, והשאלה היא האם בכלל צריך את זה.

545: כל קרן תסביר כאן למה חשוב שהיא קיימת ולמה היא ייחודית: גם קרן גשר, גם קרן חדשה וגם קרן מקור.

545: אני אמרתי, למה צריך בשביל סרטי feature שתי קרנות גדולות – גם קרן הקולנוע הישראלי וגם קרן רבינוביץ'?

545: למה לא מספיקה קרן אחת שבה התקורות לא קטנות.

545: אמרו לי שאם ייקחו אחת זה יהפוך את זה למין אימפריה מונופוליסטית שתוכל לקבוע למי הם מוכנים לתת ולמי לא, ככה כשיש שתיים אנחנו מקטינים את הסיכוי שמישהו שהאף שלו לא מוצא חן בעיני מנהל הקרן או בעיני הלקטורים לא יקבל.

545: יש הרבה מאוד סוגיות יותר מורכבות מאשר מה הן נראות מעל פני השטח.

מיכאל מלכיאור: זאת סוגייה מורכבת.

545: אני נותן רק כרקע, ואני ממליץ להיזהר בכל מה שאנחנו עושים בעניין הזה.

545: לדוגמה, אנחנו נעלה את שיעור הרב תרבותיות שמקבלים מכספי הקרן לרב תרבותיות, ואני מבטיח לך שמיד יבואו הגורמים שעוסקים בסרטי feature ויגידו "על מה אתם מדברים"?

545: הרי מה שטוב ברב-תרבותיות נעשה במהרה כ- feature.

545: אני יכול לתת לך דוגמות של סרטי feature מוצלחים מאוד- -

קריאה: - - -

545: סליחה, אני לא הפרעתי לאף אחד פרט לבקשה אחת לקריאת ביניים, ואני גם רוצה שלא יפריעו לי.

545: שאלו קודם מה זה בדיוק רב תרבותי: אם חתונה מאוחרת של דובר קוזשווילי זה רב תרבותי או לא רב תרבותי?

545: לדעתי, לפי רוב הקריטריונים זה צריך להיות רב תרבותי.

545: זה סרט נפלא , זה feature מצוין, והוא קיבל תקציב לא מכיוון שהוא סרט רב תרבותי ולא מכיוון שדובר הוא גרוזיני, אלא מכיוון שזה סרט טוב.

545: גם אם תאופיק אבו ואיל היה עושה את "צימאון" לא בתור רב תרבותי ולא בתור ערבי הוא היה מקבל את כל התמיכה שהוא קיבל מכיוון שהסרט הוא פשוט איכותי ומצוין; "כלה סורית" זה סרט שעוסק בהוויה הערבית ובתרבות הערבית- -

רוקייה סבאח: זה לא נכון.

רוקייה סבאח: "הכלה הסורית"?

545: לא נתווכח על זה כי אני לא הפרעתי לך- -

רוקייה סבאח: - - -

545: עם כל הכבוד, אל תעירי לי עכשיו הערות, אני לא עובד אצלך.

545: תודה- -

רוקייה סבאח: - - -

545: אני לא הפרעתי לאף אחד שדיבר ושמעתי את כולם בסבלנות, ואין לך שום זכות להפריע לי.

545: אני לא נבחר ציבור, אני לא צריך את הקול שלך, ואל תפריעי לי.

545: "הכלה הסורית" הוא סרט שמדבר על החברה הערבית אף על פי שזה לא נכנס לרב תרבותי; "אושפיזין" של שולי רנד הוא סרט שעוסק במגזר החרדי ובנושאים שקשורים אליו – נושאים שמעניינים גם אותנו, החילונים.

545: אני נהניתי מאוד מאושפיזין.

545: שולי רנד עצמו הוא אפילו חרדי מאוד, והוא קיבל את התמיכה ב"אושפיזין" לא מכיוון שזה סרט חרדי, אלא מכיוון שזה סרט טוב.

545: יש לי עשרות דוגמות לסרטים מאז שחוק הקולנוע נכנס לתוקפו, ואני לא רוצה לגעת בו, והם לפחות גבוליים; אני לא יודע אם "מעורב ירושלמי" זה בדיוק דרמה רב-תרבותית או לא, אבל אפשר להתייחס לזה מבחינת העדות והתוכן.

545: יש בעיה בנושא הזה.

545: אני שמעתי את הדברים שנאמרו, ואנחנו בהחלט נתחשב בהם.

545: גם הסינמטק בנצרת שלא קיבל בעבר תמיכה קיבל השנה בפעם הראשונה, אמנם לא במידה מספקת, לדעתו, ואני מבין את זה; אף סינמטק לא מסתפק בתמיכה שהוא קיבל, ואני מניח שזה גם יעלה וישתפר, כי אנחנו ערים לבעיות ולטענות האלה, ואנחנו חושבים שצריך לעזור לסינמטק כמו בנצרת כי זה חשוב לנו מאוד.

545: גם בטענות של המגזר הערבי ומגזרים אחרים צריך לטפל כמיטב היכולת.

545: החיים בנושאים האלה הם אינם פשוטים.

545: יש ויכוח גדול בחברה גם בנושאים אחרים האם להתרכז במצוינות או בעממיות.

545: זאת שאלה פילוסופית מאוד מהותית וכבדה.

545: אני התמודדתי אתה כשהייתי ראש עיריית תל-אביב.

545: כשהקמתי אז בית-ספר לטבע ובית-ספר לאמנויות אמרו לי למה אני משקיע רק במצטיינים ובטובים.

545: אני חושב שכשמעלים למעלה את המצטיינים עולים גם הבינוניים למעלה.

545: ואם המערכת יורדת למטה – הכול יורד למטה.

545: אבל זה כבר עניין של השקפת עולם פילוסופית.

545: צריך גם לעזור מהמגזר הערבי.

545: אני מכיר חלק מההפקות שלהם.

545: זה ויכוח ישן – סרטי בורקס או סרטים אחרים.

545: הם אומרים שיש ביקוש לסרטים שלהם, הם מוכרים אותם, ולכן הם שואלים למה אנחנו לא עוזרים להם.

545: יושבים הלקטורים ואומרים: התסריטים לא מספיק טובים, התוכנית של הסרט לא מספיק טובה, הגיבוי התקציבי לא מספיק טוב.

545: יש פה מערכת שעל-פניה היא בעייתית.

545: אני מבטיח לחברים שבאו הנה שניקח בחשבון את הדברים שנאמרו פה.

545: היום הקמנו את ועדת הקריטריונים כדי שהיא תטפל בבעיות טעונות הטיפול פה.

545: אני לא מבטיח שאת כל מה שנאמר נוכל לקבל, אבל נשתדל.

545: אם הכנסת תחליט לשנות את החוק ואת החלוקה זה בסדר, אין לי בעיה עם זה.

545: אבל אני מבטיח לך שיגיעו הנה כל המפיקים – וזאת חבורה עם אגו מאוד מבוסס – ומה שיהיה לכם פה זאת חגיגה רבתי; כי אם תחליטו להוריד מסרטי ה"feature", הם יתחילו לצרוח – ובצדק – למה מורידים מסרטי ה"feature", זה הקולנוע הישראלי והעתיד של הקולנוע הישראלי, "איך נעשה את כל ההפקות הגדולות אם לא תיתנו לכולנו את מה שמגיע לנו".

545: אתה תיתן למשהו אחר, אחרים יבואו בטענות.

545: הסיפור הזה לא פשוט, ואם אני צריך להמליץ לך כחבר, אני אומר לך: לאט-לאט ובזהירות בעניין הזה.

545: אבל אם יחליטו לשנות את החוק אנחנו נקבל את זה.

זיו נווה: אתה נותרת עם הרושם שיש בלבול וקשיים, ואני רוצה להציע הצעה.

זיו נווה: שינוי אחוז התקציב ייקח זמן ודורש דיונים.

זיו נווה: אני הייתי עוזבת אותו כרגע.

זיו נווה: כדי לייצר יותר סרטים כמו "אושפיזין" ודומיו, צריך לעזור בתחום הפיתוח ליוצרים אחרים, צריך לתת להם תמיכה נוספת ולהעביר את כל התקציב הרב-תרבותי, וזה לא קשור לקרן ייחודית או לא, אלא לקרן אחת שתוכל לשתף פעולה עם קרנות אחרות ולמנף את הכסף.

זיו נווה: קרן גשר למשל מקבלת 1.5 מיליון מהמדינה ופועלת ב- 8 מיליון שקל מתקציבים שהיא מגייסת.

זיו נווה: ברגע שיהיה יותר כסף היא תוכל להרחיב את הפעילות שלה.

545: עוד הערה קצרה: העלו את עניין התקציבים שמגיעים מ"קשת" ו"רשת" ומהאיגוד שלהם.

545: זה נושא בעל חשיבות עצומה.

545: לצערי, כיו"ר מועצת הקולנוע אני לא מספיק חזק כדי להתמודד עם "קשת" ו"רשת".

545: גם שר התרבות החדש אופיר פינס מעורב בזה אישית, לפי בקשתי, ואנחנו עומדים להיפגש בשבוע הבא עם יושבת ראש מועצת הרשות השנייה.

545: הכנסת וועדת החינוך יכולות לעזור לנו מאוד כי הרבה מאוד הפקות ילכו לטמיון ולא יוכלו לעלות למסך אם הם יפסיקו לתמוך בהפקות האלה.

מיכאל מלכיאור: אני רוצה לסכם.

מיכאל מלכיאור: אני מקבל את ההמלצה, אנחנו חשבנו לדון בישיבה היום על הבעיה ב"רשת" ו"קשת" וראינו שזה יותר מדי בשביל ישיבה אחת, ולכן לא נדון בזה עכשיו.

מיכאל מלכיאור: אני אומר מראש שאנחנו ניכנס לזה, והגישה של הוועדה היא שלא נסכים ולא נאפשר להוריד את המעט שיש ב"קשת" וב"רשת" ברב-תרבותיות, זה לא יהיה נכון ולא יהיה הוגן ולא נסכים לזה בשום אופן.

מיכאל מלכיאור: אנחנו נעקוב אחרי זה בדיונים הללו ונשתף פעולה בעניין הזה גם עם שר התרבות החדש.

מיכאל מלכיאור: יש פה בעיה.

מיכאל מלכיאור: זאת לא בעיה שאפשר להשוות כמה כסף הולך לסרטי feature וכמה לדוקומנטריים.

מיכאל מלכיאור: יש פה בעיה הרבה יותר רחבה - בעיה בחברה הישראלית.

מיכאל מלכיאור: אני חושב שצריך לעודד, וצריך יותר כספים לתרבות בכלל ולקולנוע בפרט.

מיכאל מלכיאור: צריך לראות את הגוונים השונים של הדבר.

מיכאל מלכיאור: אני לא רוצה להיכנס לזה, יכול להיות שנקיים דיון נפרד גם על סדרי העדיפויות והקריטריונים.

מיכאל מלכיאור: יש פה עניין אחר: החברה הישראלית השתנתה מאוד.

מיכאל מלכיאור: השאלה היא האם אנחנו הולכים ונפרדים ומקצינים ומתקטבים בחברה הישראלית.

מיכאל מלכיאור: השאלה היא אם הקולנוע יכול – זה לא רק קולנוע, זה שפת ביטוי שאפשר דרכה להגיע להבנה.

מיכאל מלכיאור: זה אבסורד: אנחנו אמנם כפר גלובלי, אבל אנחנו יותר ויותר נפרדים זה מזה.

מיכאל מלכיאור: התקשורת והקולנוע הם כלים אדירים לקירוב.

מיכאל מלכיאור: הסדרה "מעורב ירושלמי" שבמקרה ראיתי פותחת פתח וחלון לעולם שאחרת אין לך.

מיכאל מלכיאור: מאוד חבל שלא הייתה סדרה דומה עם האוכלוסייה הערבית בישראל.

מיכאל מלכיאור: זה דבר חשוב, והדברים שנעשו בתחום היו חלשים ולא טובים.

מיכאל מלכיאור: לכן אני שמח על הדברים שאמרת, רוני.

מיכאל מלכיאור: אני מקבל את זה, ואני מכיר את הכנות שלך שרשמת את כל הדברים שנאמרו.

מיכאל מלכיאור: הוצעו כאן כל מיני רעיונות ושיטות של תמריצים ושל הוספת סרטי feature שהם רב-תרבותיים במהותם, של עזרה ליוצרים שאני לא יודע אם ניתן לעשות את זה דרך החוק; למנף ולטפח כישרונות במגזרים של המיעוטים פה, ולתת הרבה יותר משקל ממה שיש היום.

מיכאל מלכיאור: אני שמח על מה שנעשה, אבל אם יש פסטיבל אחד בכל המגזר הערבי ראוי לתמוך בו ולבדוק איך ניתן לפתח את זה.

מיכאל מלכיאור: אתה אמרת מאוד בפתיחות שרשמת את כל הדברים, ברור שאתה לא יכול להבטיח שהכול ייענה, אבל הדברים יבואו לדיון ולשיקול מחודשים.

מיכאל מלכיאור: גם אנחנו ועדת הכנסת נדון אתכם.

מיכאל מלכיאור: אם נצטרך שינוי חקיקה, נעשה שינוי כזה.

מיכאל מלכיאור: אם אפשר לעשות את זה בלי שינוי חקיקה זה גם טוב.

מיכאל מלכיאור: יכול להיות שהדעה הלגיטימית היא שצריך שוק חופשי עד הסוף.

מיכאל מלכיאור: אני לא בעמדה הזאת, אני חושב שצריך לטפח ולעזור.

מיכאל מלכיאור: אבל הדיון הוא לגיטימי איפה לתת יותר משקל.

מיכאל מלכיאור: הנושא הרב תרבותי שעלה פה, עלה מלב כואב.

מיכאל מלכיאור: אין פערים כל כך גדולים בין היושבים כאן, כפי שהצטייר מחלק מההתבטאויות פה.

מיכאל מלכיאור: אבל נעשה דיון יותר מעמיק ונבחן גם שינוי חקיקה אם צריך לחזק את הקטע הזה של הרב תרבותיות.

מיכאל מלכיאור: אני מודה לכם על הדיון הענייני.