ועדת המדע והטכנולוגיה, כנסת 17, פרוטוקול מספר 18, 2006-07-26 10:00

זבולון אורלב: בוקר טוב, אני מתכבד לפתוח את הישיבה.

זבולון אורלב: הישיבה תעסוק היום בלוחמה באינטרנט.

זבולון אורלב: לא רק חיילי צה"ל, שאנו מאחלים להם הצלחה רבה, שיחזרו כולם בשלום, נלחמים, מתברר שיש גם מלחמה באינטרנט, ונעסוק בה היום בשני היבטים.

זבולון אורלב: ראשית, אני מבקש לקדם בברכה את התלמידים שהגיעו אלינו ממעלות, איחוד בתי הכנסת בישראל, שהיושב-ראש שלהם הוא אליעזר שפר, נמצא כאן יחד עם רז קיל ויחד עם מר בן-נון שהחליטו לארח אותם יום בירושלים, והזמנו אותם להשתתף כאן בישיבה.

זבולון אורלב: ההורים גם יוכלו לראות שאתם נהנים פה בירושלים.

זבולון אורלב: שנית, אני רוצה לברך את חברת מרקורי, הבוקר קראתי שיש לנו עוד הישג חשוב של המדע והטכנולוגיה בישראל, חברה שנרכשה ב-4.5 מיליארד דולר, עברו גם את סטף ורטהימר, זה רק מוכיח את העוצמה ואת החוזק של המדע והטכנולוגיה בישראל.

זבולון אורלב: מעניין שדווקא בימי לחימה, וביום ה-14 ללחימה, כלומר גם הרוכשים יודעים מה מתרחש כאן בישראל, והם מחליטים לעשות את העסקה הגדולה הזאת, בכל קנה מידה בין-לאומי – דבר שמוכיח לא רק את העוצמה של המדע והטכנולוגיה של מדינת ישראל, אלא גם את האמון הגדול שניתן, שהלחימה הזאת תסתיים בניצחונה של מדינת ישראל.

זבולון אורלב: הישיבה הזאת אינה רק בשידור ישיר בערוץ הכנסת, היא גם ישיבה מקוונת און-ליין, לאמור ניתן לצפות בה באתר האינטרנט של הכנסת, וכך הצופים יוכלו גם להגיב בזמן אמיתי לאשר נעשה בוועדה.

זבולון אורלב: רון תקווה מהמרכז מידע ומחקר, שקיבל על עצמו לשבת על המחשב, יסב תשומת לבנו להערות שנשמעות על-ידי מי שצופה בנו.

זבולון אורלב: האתר הוא: www.knesset.gov.il. שיהיה לכולנו בהצלחה.

זבולון אורלב: כאמור, אנו עוסקים היום בלוחמת המידע, שמקבילה ללוחמה הפיזית.

זבולון אורלב: יש לנו שני היבטים שנרצה לעסוק בהם היום, הנושא הראשון, שנקדיש לו מרב הזמן, הוא סוגיית ההגנה על התשתיות הלאומיות נגד מתקפות טרור באינטרנט, שמירת הביטחון הלאומי של התשתיות הלאומיות שלנו שמתנהלות באינטרנט.

זבולון אורלב: ההיבט השני הוא סוגיית ההסברה באמצעות האינטרנט.

זבולון אורלב: לקראת הישיבה העביר לי איציק כהן, סגן בכיר לחשב הכללי, שיושב אתנו כאן, נתונים לגבי מתקפות הטרור על ישראל באינטרנט.

זבולון אורלב: בשגרה יש בין 10,000 ל-15,000 ניסיונות תקיפה ביממה באינטרנט, בתשתיות הלאומיות שלנו.

זבולון אורלב: זה מספר ענק.

זבולון אורלב: יש בין 1,000 ל-2,000 כתובות תוקפות.

זבולון אורלב: בימים אלה של הלחימה זה מוכפל לפחות פי שניים, אפילו יותר מכך, בין 20,000 ל-40,000 תקיפות ליממה.

קריאה: נכון לבוקר זה: 78 אלף.

אריה אלדד: כתובות נאצה או ניסיונות חדירה?

זבולון אורלב: גם וגם, זה גם ניסיונות להשחתת אתרים, זה גם פגיעה בתשתיות דואר.

זבולון אורלב: ברור שיש פה קשר ישיר בין הלחימה הפיזית ללוחמה בתחום המידע.

זבולון אורלב: רשת האינטרנט משמשת, כמובן, את ארגוני הטרור בדרכים שונות, גם כמקור מודיעיני על יעדי פיגוע, באינטרנט יש הרבה מידע על בניינים ציבוריים, מוסדות לאומיים, שדות תעופה, תשתיות, האינטרנט משמש את ארגוני הטרור גם כאמצעי תקשורת בין הארגונים ובין התאים, וכמובן, אנו צריכים לדבר על ההגנה על כל התשתיות האזרחיות.

זבולון אורלב: הדיון הזה הוא אזרחי, הוא לא דיון צבאי.

זבולון אורלב: בשעה זאת, אגב, ועדת החוץ והביטחון יושבת מעבר למסדרון כאן עם ראש הממשלה, ועוסקת בהיבטים הצבאיים והביטחוניים.

זבולון אורלב: אנו עוסקים בהיבטים האזרחיים, בהגנה על תשתיות תחבורה, חשמל, מים.

זבולון אורלב: למשל, חברת מקורות מספקת 90% ממי השתייה במדינת ישראל, מפעילה את מערכות המים מ-3,000 אתרים.

זבולון אורלב: היא מטפלת ביום ביותר מ-5 מיליון נתונים ביום.

זבולון אורלב: צריך להגן על המערכת הזאת.

זבולון אורלב: כמובן, גם הגנה על מערכות בנקאיות, וכמובן, כל ההגנה על המערכות הממשלתיות שנקראות בשם "תהילה", שזה מסגרת-העל שעוסקת בכל המערכות הממשלתיות.

זבולון אורלב: ועדת המדע קיימה שני דיונים בסוגייה הזאת בקדנציה הקודמת.

זבולון אורלב: הדיון האחרון התקיים לפני שנתיים, ואז הומלץ על-ידי הוועדה שיוקם גוף אחד במדינת ישראל שיהיה שותף גם לממשלה וגם לגופים הפרטיים והמסחריים כדי לאגד כוחות בקשר לאבטחת המידע ולהתגוננות מפני טרור, נרצה לשמוע על כך, אם הוא קם או לא.

זבולון אורלב: אנו גם יודעים שהממשלה הקימה ב-2003 ועדה לעניין הזה, החלטת הממשלה מספטמבר 2003 העמידה בראש הוועדה את עמי אילון, שאז היה ראש השב"כ, היום הוא חבר כנסת.

זבולון אורלב: ניסיתי להשיגו לקראת הוועדה, הוא כבר נכנס לוועדת החוץ והביטחון, אולי נצליח להביא אותו גם לישיבה כאן היום.

זבולון אורלב: נרצה לשמוע על כל התחומים האלה.

זבולון אורלב: נפתח בדברי פתיחה של אלי הכהן, שהוא המנהל המקצועי של מכון נטוויז'ן לחקר האינטרנט באוניברסיטת תל-אביב.

אלי הכהן: בוקר טוב, ישיבת הבוקר הזה עוסקת בשני נושאים שונים לחלוטין זה מזה – המלחמה באינטרנט והגנה על תשתיות לאומיות, וקורת הגג שמאחדת את שני הדברים הללו היא לוחמת המידע.

אלי הכהן: קודם כל נכניס את הדברים להקשר הנרחב יותר, ואני מבין שהישיבה היום לא תעסוק בנושא הרחב יותר של לוחמת המידע.

אלי הכהן: לוחמת המידע היא הגדרה של חיל האוויר האמריקאי, היא כל פעולה שתכליתה שלילה, ניצול, שיבוש, שינוי או חיסול המידע או פונקציות המידע של האויב תוך כדי הגנת התוקף נגד אותן פעולות אלה, רוצה לומר ברגע שמדינה או גוף או ארגון תוקף מערכות מחשוב של מדינה או גוף אחר, הוא צריך להגן הגנה מוחלטת ושלמה מפני אותן מתקפות, והדברים האלה אמורים לגבי שני המישורים שעליהם חלה ההגדרה – הטכנולוגי והתוכני, שקשורים זה בזה.

אלי הכהן: העליתי כאן כמה דוגמאות לשאלות יסוד שמתעוררות סביב סוגיית לוחמת המידע.

אלי הכהן: הראשונה, כיצד ניתן לזהות את האויב - לא בהכרח כשמתבצעת מתקפה, אתה יודע בוודאות שמדינה מסוימת או גוף מסוים הוא-הוא התוקף.

אלי הכהן: הוא יכול להגיע למתקפה דרך מקומות אחרים; האם מדובר בקבוצת פורצים או בארגון או במדינה; האם שיתוק או השתלטות על מערכות התשתית מהווה עילה להכרזת מלחמה.

אלי הכהן: נניח שיתקפו את מערכות הרמזורים במדינת ישראל, כל המערכת תשותק לחלוטין; שאלה נוספת, האם וירוס מחשבים – על כל נגזרותיו - הוא כל נשק, ואם כן, האם זה נשק קונבנציונלי או לא.

אלי הכהן: נתמקד היום בשני מאפיינים של לוחמת המידע, כאמור, ואולי נרחיב על קצה המזלג לגבי נושא הגנת תשתיות לאומיות.

אלי הכהן: ראשית, כשאנו מדברים על תשתיות לאומיות אנו מדברים על נושאים אזרחיים כמו חשמל, תחבורה, מים, בתי חולים, בנקים וכו'.

אלי הכהן: לא כל התשתיות הן באחריות ישירה של מדינת ישראל.

אלי הכהן: נשאלות שאלות כמו התפקיד של מי להגן, נושא הוצאת הכספים סביב הנושא הזה.

זבולון אורלב: אך גם אם הדברים אינם באחריות ישירה של המדינה, הם יכולים לשבש את כל מערכת החיים במדינה.

זבולון אורלב: תאר לך שארגון טרור משבש את הבנקים, את הבורסה.

זבולון אורלב: אי-אפשר להמשיך את שגרת החיים.

אלי הכהן: אכן.

אלי הכהן: מערכות המחשוב הן יעד למתקפה, יש לזכור את העניין הזה, בצורות שונות.

אלי הכהן: מדינת ישראל פגיעה בשל תלותה הגבוהה במחשוב, והדברים צריכים להיאמר, כי הם נאמרו בעבר.

אלי הכהן: ריכוז מערכות המחשוב של מדינת ישראל הוא במרכז הארץ, מדובר באחוז גבוה.

אלי הכהן: נערכו ניסויים במהלך השנים, שבהם בוצעו סימולציות על-ידי גורמים שונים של מתקפה על מערכות מחשוב, והפורצים הצליחו לחדור גם למערכות מחשוב שנחשבו בלתי-חדירות.

אלי הכהן: גם הנושא הזה נאמר בהרחבה בכנס.

זבולון אורלב: הדובר אחריך הוא איציק כהן, ודאי נשאל אותו אם הצליחו לפרוץ את המערכות הממשלתיות.

אלי הכהן: אגב, הנושא הזה כולו היה במרכז כנס שנערך במכון שלנו בשנה שעברה, ובשנה הבאה נקיים את הכנס השני בנושא.

אלי הכהן: קיימים עכשיו ויש ניסיונות תקיפה של מערכות מחשוב בארץ גם של תשתיות וגם של מערכות חשובות אחרות.

אלי הכהן: כשהייתי עיתונאי דיווחתי לא פעם ולא פעמיים על ניסיונות תקיפה מול חברת החשמל, מול מקורות ואחרים.

אלי הכהן: הנושא השני הוא נושא המלחמה ברשת, החזית הדיגיטלית החדשה, החזית שהיום אנו לא יכולים להימנע ממנה.

אלי הכהן: כשכתבתי את המילה "חדשה", רציתי להכניס את זה לקונטקסט ההיסטורי ולומר שב-99' במשבר קוסובו היתה מלחמת האינטרנט המובהקת הראשונה, כך ש"חדשה" זה כבר פחות.

אלי הכהן: נתונים עדכניים לגבי מה שקורה היום; יש כמיליארד גולשים ברחבי תבל, אין מדינה שאין ממנה גישה- -

זבולון אורלב: מי מהילדים פה גולשים?

זבולון אורלב: יש מישהו שאין לו מחשב בבית?

אלי הכהן: אחד הנתונים החשובים הוא העלייה הגבוהה מאוד במספר המשתמשים בסין.

אלי הכהן: אנו מדברים היום על 120 מיליון.

אלי הכהן: אני חושב שבעוד מספר שנים סין תיקח את ההגמוניה מהבחינה הזאת.

אלי הכהן: מאפייני המלחמה ברשת – טכנולוגי ותכני; מההיבט הטכנולוגי אנו מדברים על פריצות לאתרי מחשב.

אלי הכהן: ראינו בשבועות האחרונים ניסיונות שצלחו לפרוץ לאתרי מחשב ישראליים, אמנם במינימום נזק.

אלי הכהן: אנו מדברים על וירוסים מסוגים שונים, על סוסים טרויאנים לסוגיהם, לא ניכנס לזה עכשיו, אנו רק נותנים את תמונת המקרו, וההיבט התוכני, שעליו, אני מניח, יתקיים הדיון היום.

אלי הכהן: לגבי המידע באינטרנט, אנו חשופים היום לעיתונות חובקת עולם, כל עיתון עולה על הרשת, אפשר לעלעל בו, כולל עיתונים סיניים, כולל עיתונים איראניים, אנו יכולים היום לקבל תצלומי לווין בזמן אמת ולא בזמן אמת ברזולוציה יוצאת מן הכלל, וכך כל אחד במזרח התיכון.

אלי הכהן: ההיבט התוכני השני הוא הביטוי האישי, קרי כל אחד מאתנו יכול להשפיע.

אלי הכהן: ההשפעה יכולה להיות מינימליסטית, יכולה להיות גדולה יותר.

אלי הכהן: זה יכול לבוא לידי ביטוי בקבוצות הדיון, בבלוגים, באימיילים, באתרים אישיים, בטוקבקים וכיוצא באלה.

אלי הכהן: קיימת הזווית של תעמולה ודיס-אינפורמציה, היינו הצגת מידע מגמתי מסולף, הטעיה של הצד השני.

אלי הכהן: לסיום, הורדתי כמה דפי אינטרנט כדי להמחיש את הדברים; למדנו מהאינתיפאדה, היום גם במדינת ישראל וגם ארגונים יהודיים ברחבי העולם מעלים אתרי אינטרנט, למשל האתר שנקרא STANDWITHUS.COM, שקורא להפגנות למען ישראל.

אלי הכהן: הוא, למשל, קורא היום לכל הגולשים לפנות לצלב האדום באימייל, בטלפונים, במכתבים כדי לדרוש בשלומם של החטופים.

אלי הכהן: התאחדות הסטודנטים היהודיים בעולם העלתה אתר חביב מאוד שנקרא GIYUS.ORG, בשלוש שפות.

אלי הכהן: אתה מוריד תוכנה קטנה, והיא מעדכנת אותך, איפה יש סקר שעניינו ישראל.

אלי הכהן: אם כן, התוכנה הזאת מעדכנת וקוראת להצביע למען ישראל.

אלי הכהן: זאת דוגמה לסקר שביצע CNN, עקבתי אחריו.

אלי הכהן: בשבוע הראשון ישראל הוליכה.

אלי הכהן: כעבור כשבוע השתנתה התמונה נגדנו.

אלי הכהן: אתר החיזבאללה שינה את פניו.

אלי הכהן: אגב, רוב אתרי החיזבאללה לא עובדים כרגע, אתר החיזבאללה הפך להיות מין יומן עדכון, גם בערבית וגם באנגלית.

אלי הכהן: פה יש אתר אחר שנקרא ALLFORLEBANON.COM, הוא הוקם על-ידי כוחות הביטחון, ופונה לתושבי לבנון, יש טלפון, אימייל, ותושבי לבנון מבקשים למסור מידע על החיזבאללה לכתובות הללו.

אלי הכהן: זה כולל גם מתן פרס כספי.

אריה אלדד: כמה כניסות היו לאתר?

אלי הכהן: אני לא יודע כמה כניסות היו לאתר הזה, אבל יום אחרי שהוא הוקם, כנראה, היתה בעיה טכנולוגית, וכמה שעות הוא לא עבד.

אייל גרונר: אני קשור בעקיפין לאתר הזה.

אייל גרונר: האתר הזה עבד ועובד כל הזמן.

אלי הכהן: איראן ניהלה בחודשים האחרונים תחרות קריקטורות להכחשת שואה, ועכשיו הנושא הוא הכיבוש הצבאי.

אלי הכהן: התחרות הזאת היא עד ספטמבר.

אלי הכהן: האתר האחרון שהבאתי כאן הוא אתר החמאס, ושימת הדגש שלי היא על כך שאתר החמאס מופיע בשבע שפות שונות, לא בעברית.

אלי הכהן: זה כלי חשוב שצריך, לדעתי – לא נעים להגיד - לחקות אותו, כי האתרים הרשמיים שלנו, היינו אתר דובר צה"ל, למשל, הוא רק בעברית ואנגלית, ומה עם ספרדית, צרפתית, רוסית וכו'?

אלי הכהן: עד כאן, תודה.

זבולון אורלב: תודה רבה לאלי הכהן על הסקירה המעניינת.

זבולון אורלב: אני מבקש מאיציק כהן, שהוא סגן בכיר לחשב הכללי ומוביל את סוגיית המחשוב בשירות המדינה, ומאוד חשוב לחזור ולהדגיש – אנו לא עוסקים פה רק בדברים רק לתפארת המליצה, אלא בדברים קיומיים.

זבולון אורלב: אפשר לפגוע ברשת החשמל במדינת ישראל, כאמור, על-ידי פגיעה פיזית באחת מתחנות הכוח, חס וחלילה, אפשר לפגוע במערכת הדלק על-ידי מכונית תופת, אבל אפשר לפגוע בכל המערכות האלה גם בפגיעה במרכז העצבים שלהם המחשובי, גם באמצעות אינטרנט, וכמובן, המערכות הממשלתיות הישירות, שהן רחבות מאוד וחותכות את כל משרדי הממשלה, ולכן יש פה חשיבות, שאם אנו עוסקים בהגנת העורף, ודאי העורף המובהק הוא רשת המידע, ובלוחמה הזאת אנו חייבים להצליח.

זבולון אורלב: איציק, בבקשה.

איציק כהן: בוקר טוב.

איציק כהן: כמו שחבר הכנסת דיווח לפני כן, הבוקר היו 79 אלף ניסיונות פריצה למערכות במשך ה-24 שעות.

איציק כהן: יש כאן התאמה מלאה בין העימות הפיזי לזה האינטרנטי.

איציק כהן: על כל רקטה שמשוגרת יש אלף ניסיונות פריצה למערכות הממשלתיות.

איציק כהן: תשתית האינטרנט למערכות המידע של הממשלה נמצאות בפרויקט התהילה, התשתיות נמצאות שם, יש לנו 84 שרתים שנותנים את כל השירות לכל משרדי הממשלה.

איציק כהן: כל אלה שמקטרים עד היום שגורם תהילה גרם לכך שהם לא יכולים להתחבר לעולם החיצון או לא יכולים לעבוד בכל מיני מקומות, יכולים לברך, כי, תודה לאל, ונקווה שזה ימשיך כך, נכון לרגע זה לא היתה פריצה אחת למערכות שלנו.

איציק כהן: אני לא רוצה להזכיר שלפני שנתיים יש מספר מערכות קריטיות, וגם תוכן זה מערכת קריטית, ואם משרד ראש הממשלה נפרץ לפני שנתיים וחצי ושמו שם תמונה של איש חיזבאללה במקום ראש הממשלה, לדעתי, זאת פריצה מאוד מדכאת בנושאים האלה.

איציק כהן: האתרים המותקפים ביותר הם אתר משטרת ישראל, אתר הממשלה, ראש הממשלה, המוסד והשב"כ, שנמצאים אצלנו גם.

איציק כהן: הם מנסים לעשות את זה בשתי דרכים – אחת היא לתקוף את האתרים ולגרום לכך שתהיה החלשה בתגובה, כלומר להפציץ אותנו בזה שהאזרחים לא יוכלו להיכנס לאתרים.

איציק כהן: זה ממש כמו פעולה צבאית.

איציק כהן: הם שולחים מודיעין, מנסים לראות איפה החולשה שלנו, ואז הם מתלבשים על האתר הזה ומתקיפים אותו.

איציק כהן: כאמור, אנו רואים זהות מלאה בכיוון הפלסטינים ובכיוון האיראני מכל מדינות העולם, גם גולשים מזוהים וגם גולשים שאינם מזוהים בנושא הזה.

איציק כהן: כאמור, האתרים המותקפים ביותר הם אתרים שיש להם תוכן חזק מאוד.

איציק כהן: לא נרשמה שום פריצה למערכות.

איציק כהן: אנו עובדים 24 שעות, שבעה ימים בשבוע.

איציק כהן: זיהינו כמה אתרים, יירטנו אותם, ייאמר לזכותם של צוות תהילה, יושב פה דורון שקמוני, היועץ האסטרטגי הראשון שהיה לנו כאן, שהחזון שלו מתממש היום, שיושבים שם המיטב של המיטב, כולל האקרים ממקומות ביטחוניים, שמנסים לתקוף בתוך עצמנו את המערכות עצמן, והן מוגנות.

איציק כהן: יש כאן יד מכוונת, יש הרשות הממשלתית לאבטחת מידע, יושב בה ר', זאת רשות ממלכתית שכפופה למקום הביטחוני, למשרד ראש הממשלה, תל-אביב, ולשב"כ.

אריאל פיסצקי: התפרסמו במדויק ב-2002 השם המפורש עם כל הכפיפויות.

איציק כהן: הרשות הזאת נותנת את כל המערכות הקריטיות.

איציק כהן: יושבים כאן חבר'ה מחברת החשמל, ממקורות, תחבורה, שמנותבים על-ידי הרשות הזאת.

איציק כהן: יש היום יד מכוונת.

איציק כהן: היום המצב הרבה יותר טוב מאשר היה לפני שנתיים, הרשות הזאת עושה הרבה עבודה לגבי הנושא של מערכות קריטיות.

זבולון אורלב: הזכרתי את החלטת הממשלה מספטמבר 2003, שהטילה על עמי אילון- -

איציק כהן: מאז זה עבר לאיילנד, ועכשיו זה עבר למישהו אחר.

איציק כהן: הוועדה עובדת.

איציק כהן: הרשות המבצעת זאת הרשות הממשלתית לאבטחת מידע, זאת ועדה אסטרטגית.

זבולון אורלב: יש פה מישהו מהרשות הממשלתית לאבטחת מידע?

אריאל פיסצקי: לא זימנתם אותם.

זבולון אורלב: אומרת לי ענת לוי, מנהלת הוועדה, שהם זומנו.

איציק כהן: מתחתיה יש הרשות הממשלתית לאבטחת מידע, שעושה עבודה נהדרת.

איציק כהן: אנו היום לא עושים צעד אחד בלי אישור הוועדה הזאת.

איציק כהן: תודה לאל, לא נפרצו ולא ייפרצו.

זבולון אורלב: "בעזרת השם", אני תמיד מסכים, בעיקר שהיום ראש חודש מנחם אב.

זבולון אורלב: אני רוצה לשמוע עוד שני היבטים, אחד הוא של התעשיות הפרטיות.

זבולון אורלב: הזכרתי את ההישג הגדול של מרקורי ברכישה המדהימה.

זבולון אורלב: מדינת ישראל מצטיינת בהרבה מאוד חברות תוכנה שמובילות בחזית העולמית.

זבולון אורלב: ברור שהאינטרס של לוחמת המידע אינו רק ממשלתי, אלא גם של המשק הפרטי, שהרי אם ייפרצו הבנקים, איך החברות ירוויחו, ואם לא יהיה חשמל או מים, חס וחלילה, כולם ייפגעו.

זבולון אורלב: כאן עם ישראל צריך להיות מאוחד כולו.

זבולון אורלב: אני מבקש מחברות המידע הפרטיות, יש פה מישהו?

אריאל פיסצקי: אנו היום ספק האינטרנט היחיד שפעיל בצפון, ותחת המתקפה הפיזית ממשיכים לספק שירות לכלל הציבור, גם כתשתית קריטית לאומית, גם כחברת תקשורת בין-לאומית וגם כחברת אינטרנט, בין השאר לחלק מהיושבים כאן, כנראה, ל-30% מהם, ולאתרי ממשלה.

אריאל פיסצקי: אנו רואים מתאם שונה למה שרואים בתהילה, לפחות לפי הסטטיסטיקות שלנו, אנו מחזיקים באלפי אתרי אינטרנט ובאלפי שרתים אצלנו, כאשר ההתקפות מגיעות למאות-אלפים ביום כלפי אתרים מסוימים, סך כל ההתקפות מגיעות למיליונים.

זבולון אורלב: מה ההגדרה שלך ל"התקפה"?

אריאל פיסצקי: יש כמה סוגי התקפות.

אריאל פיסצקי: יש התקפות מבוססות תשתית, שמטרתן למוטט או להפחית את זמינות אתר אינטרנט באשר הוא, ויש התקפות ברמת האפליקציה, שמטרתן לגרום נזק לאתר עצמו, אם על-ידי השחתת האתר או אם על-ידי הפקת תכנים שונים מהאתר.

זבולון אורלב: איך זה שאתה אומר שיש מיליונים- -

אריאל פיסצקי: גודל.

אריאל פיסצקי: אנו היום מחזיקים כ-16 ג'יגה של תקשורת, אני מניח שאתר תהילה מדבר על מגות.

זבולון אורלב: אנו מדברים על אתרי הממשלה.

אריאל פיסצקי: אני מדבר על התשתית בכלל במדינת ישראל.

אריאל פיסצקי: אתרים בעלי אופי הסברתי חווים התקפות מסוג שונה, אך גם אתרים מסחריים חווים התקפות.

אריאל פיסצקי: אנו רואים שתחילת ההתקפות בגל הנוכחי הגיע בעיקרו מהפעילות הצה"לית מלפני כחודש וחצי בעזה, אז נהרגו שבעה ממשפחה אחת בחוף הים, ומשם התחילה הפעילות שאנו רואים, אפשר לראות את זה בגרפים בצורה מובהקת.

אריאל פיסצקי: היא מתחלקת להתקפות מניעת שירות והתקפות השחטה.

זבולון אורלב: כמה התקפות מתוך המיליונים הצליחו?

אריאל פיסצקי: אנו מסתכלים היום על שברירי אחוז של הצלחות בתחום הזה.

אריאל פיסצקי: אנו מדברים על הצלחות בקנה מידה של מאות שמות מתחם, לטובת העניין יש לכל אתר שם מתחם.

אריאל פיסצקי: בשמות המתחם אנו רואים עליית מדרגה.

אריאל פיסצקי: אם בעבר היינו רואים בין 5 ל-10 שמות מתחם ביום שחווים תקלה, היום אנו רואים ממוצעים של 40 או 50 או יותר ביום, אבל הממוצעים הם 30-40, ושמות מתחם, המשמעות היא שאתר לא זמין לפרק זמן קצר, או שנפגע וחוזר לפעילות.

אריאל פיסצקי: לא ראינו פעילות שמשבשת את הסדר הציבורי, שיוצרת פגיעה בחיי אדם, חלילה, או יוצרת פגיעה באחוזים מהתל"ג.

זבולון אורלב: גם אתה כמו מר כהן מרוצה ממערכות ההגנה?

אריאל פיסצקי: אני כגוף עסקי לא לקוח של המדינה באיזו יכולת הגנה.

אריאל פיסצקי: אני מקבל ברמה העקרונית ייעוץ מגופים ממשלתיים, אבל זה ברמת ההתנדבות, אנו לא מוגדרים היום כגוף קריטי לאומי.

איציק כהן: יש שיתוף פעולה מלא.

אריאל פיסצקי: נכון, אך הכל ברמה של טובות.

אריאל פיסצקי: אין משהו מוגדר או גוף מוגדר שניתן לפנות אליו כדי לקבל ייעוץ בחוק כשירות לחברות האזרחיות, הכל מדובר על סמך היכרויות או טובות.

אריאל פיסצקי: קיים במקביל איגוד ישראלי לאבטחת מידע, שהוא מתבסס כולו על התנדבות, ומהווה גוף שנותן חלק מהכיסוי לשאלות שמנהלי אבטלת מידע בשוק האזרחי נתקלים בהן.

איציק כהן: יש שיתוף פעולה א-פורמלי.

זבולון אורלב: הנקודה הזאת, האם צריך להיות הסדר לאומי בסוגייה הזאת, עלתה בדיון של הוועדה הזאת ב-2004.

זבולון אורלב: לדעת הוועדה אז, ראוי לעשות הסדר לאומי, שלא יהיה מבוסס רק על טובות.

רון תקווה: יש שאלה מבחור בשם רמי, הוא שואל עד כמה הסכנה נשקפת רק מבחוץ, כלומר האם יש גם האקרים ישראליים שתוקפים את האתרים הישראליים, ועד כמה הם מהווים סכנה?

רון תקווה: אני אוסיף ואשאל, האם יש התפלגות של המתקפות האלה, כלומר מאילו אזורים ברחבי הגלובוס הם מגיעים, והאם אפשר למפות את זה?

אריאל פיסצקי: אשמח לענות.

אריאל פיסצקי: רוב הפעילות בישראל היא יותר מסחרית סביב הנושא של דואר פרסומי.

איציק כהן: יש מתקפות מתוך הארץ, אך לא בכיוון של חבלה במערכות, אלא בניסיון לפרוץ מערכות תשלומים כדי להונות את המדינה.

איציק כהן: לא כיוון לאומני.

איציק כהן: אגב, היו שתי פריצות כאלה בחודש האחרון.

זבולון אורלב: האם יש חוק שמגן על התקפות על רקע לאומי?

אריאל פיסצקי: חוק המחשבים מ-1985 מגדיר ששה סעיפים שונים סביב נושא חדירות מחשב, הפצת וירוסים, חדירה למחשב שלא כדין וכן הלאה.

אלי הכהן: לגבי נושא ההאקרים מישראל החוצה, יש הרבה ניסיונות לתקוף אתרי אויב מכל מיני סוגים: בואו נפיל אותם.

אלי הכהן: זה לא תמיד חכם.

אלי הכהן: מבחינה חוקית, זאת פריצה, ויש עונש בצדה.

אלי הכהן: זה לא חכם, וכל אחד יבין למה.

זבולון אורלב: נעבור לחברת החשמל.

זבולון אורלב: עכשיו אנו שואלים, האם אזרחי ישראל יכולים להיות בטוחים שהמערכות המחשוביות באינטרנט מוגנות מפני מתקפות טרור?

צבי חרפק: אתחיל מההערה שלך לגבי הפסקות חשמל; אני חושב שצריך לשאול בשבועיים האחרונים את תושבי מעלות, נהרייה, כרמיאל, צפת, קריית שמונה על המהירות הבלתי-רגילה שבה בכל הפסקת חשמל שקורית עכשיו כתוצאה מנפילת הקטיושות, והנפילות מזיקות לרשת החשמל, נקרעים חוטים, נופלים עמודים, נשרפים עמודים, ובתוך חמש-עשר דקות נמצאים שם צוותי החברה יחד עם צוותי מד"א, מכבי אש ומשטרה, ומתחילים בתיקון הרשתות.

זבולון אורלב: אני מוכרח לאשר את דבריך, בביקור בצפון שאני ערכתי אני חושב שכל ראש רשות מקומית דאג לשבח את חברת החשמל, והגדיל לעשות עדי אלדר, ראש העיר בכרמיאל, שאמר: חברת החשמל כזאת טובה, עוד לפני שהכבל נופל, הם כבר נמצאים שם.

צבי חרפק: בביקור של שר התשתיות, שהיה השבוע במספר אזורים שם, עדי אלדר גם התבטא ואמר שמגיעה מדלית זהב, אני מצטט אותו, לחברת החשמל, ובאמת האנשים עובדים 24 שעות בצורה בלתי-רגילה, וזה לא רק בנושא התיקונים, אלא בכל המשך השירות השוטף לקהל, כי מוקדי 103 עובדים גם בכל הערים בצפון וממשיכים לתת שירות לתושבים שפונים אליהם עם כל מיני בעיות, החל מהודעות על הפסקות חשמל, דרך תלונות על חוטים קרועים שנמצאים, שזאת סכנה בטיחותית שיש לטפל בה מייד וכלה בכל דבר אחר שהוא ביטחוני.

צבי חרפק: המוקדים שעבדו בכל מיני משרדים במקומות עם חלונות ועם דלתות, הורדנו אותם בכל המשרדים למקלטים, וכל אותם מוקדי 103 בכל המקומות ממשיכים לעבוד מתוך מקלטים עם ציוד מחשוב וקשר שהתקנו במיוחד, וכל השירות לקהל ממשיך באופן שוטף ללא שום הפרעה.

צבי חרפק: כך גם כל שירותי המחשוב האחרים של החברה המשיכו לעבוד בכל הנושאים שהחברה צריכה אותם במשך כל השבועיים האחרונים.

צבי חרפק: לגבי נושא התקפות, איני רוצה לנקוב במספרים או באתרים או במקורות של התקפות, אך אני רוצה להצביע על המגמה, והיא דומה אצלנו למה שהוזכר לפניי; ניסיונות של חדירה ופריצה לרשת יש באופן שוטף במשך כל השנה ובאלפים.

צבי חרפק: הכמויות גדלו לכדי פי חמישה בשבועיים האחרונים, וזה מצביע על ניסיונות הן שעוינים בכוונתם, ואולי ניסיונות לראות כתחביב, אם אפשר לשנות משהו ברשת.

צבי חרפק: הקריטיות של המחשבים של חברת החשמל ושל כל המדינה הוא ברור, ולכן אנו בשגרה התכוננו הרבה מאוד לאירועים מהסוג הזה.

צבי חרפק: עשינו הרבה מאוד הגנות בשנים האחרונות כדי למנוע מצבים כאלה.

צבי חרפק: הכנו מערכות הגנה שמונעות חדירה ושמתריעות על חדירות, ולכן יש לנו הנתונים באופן שוטף.

צבי חרפק: אני רוצה לציין את העבודה עם אותה רשות ממלכתית לאבטחת מידע, שהוקמה לפני שלוש שנים בעקבות אותה החלטה שהיתה ועוגנה אחרי זה גם בהחלטת ממשלה.

צבי חרפק: אנו עובדים אתם באופן הדוק במשך כל שלוש השנים האחרונות.

צבי חרפק: הרשות הזאת הגדירה 14 גופים במדינה כגופי תשתית קריטיים, והיא פועלת באופן שוטף כל השנה עם אותם 14 גופים כדי לבדוק כל הזמן את מערכות ההגנה שלהם וכדי לבדוק שהתשתיות של המדינה מוגנות ברמה שאפשר לצפות.

זבולון אורלב: עד עכשיו היתה התקפה מוצלחת עליכם?

צבי חרפק: עד עכשיו, לפחות לפי מה שידוע, ואני רוצה להדגיש את הנושא של "ידוע", כי התקפות זה גם לפעמים התקפות ששותלים משהו שמתעורר בתקופה מאוחרת יותר, ולכן איננו יכולים כולנו כאן לדבר בוודאות, ובטח שאי-אפשר לדבר בוודאות על מה שיקרה בעתיד.

צבי חרפק: לפחות עד רגע זה לא ידוע על שום הצלחה, כל הניסיונות נחסמו במעגלי הגנה שיש לנו.

צבי חרפק: רוב ההתקפות הן מחו"ל.

צבי חרפק: אנו מאתרים את הניסיונות, והם נחסמים במעגלים הראשונים, הם לא חודרים למעגלים הפנימיים, ששם אנו שומרים על כל המערכות התפעוליות של החברה בצורה מתאימה.

צבי חרפק: בנוסף, כיוון שהמשרדים שלנו בצפון ובחיפה, כולל מרכזי המחשבים, אנו עובדים כך שהכנו מערכים של גיבויים, ומכינים את עצמנו גם למצבים שאתרי מחשוב של החברה ייפגעו, כדי שנוכל לעבור לאתרים חלופיים.

צבי חרפק: הזכרתי את הרשות הממלכתית, כי העבודה שנעשית אתה היא ריכוזית, הם מעבירים מידע מגוף לגוף, וכך יש תיאום מלא בין כל הגופים הקריטיים של המדינה, יש אפשרות ללמוד מגוף לגוף ולהעביר מידע ולנצל את המידע הזה בזמן אמיתי ובשגרה.

אליעזר שפר: ראשית, תודה על ההזמנה של החבורה הנפלאה הזאת של הנערים והנערות ממעלות.

אליעזר שפר: אני מבקש תשומת הלב לעובדה שבקרב יהודי העולם יש היום כ-12 אלף קהילות ובתי כנסת, שלרובם יש אתרי אינטרנט, ועוד כ-3,000 מוסדות חינוך.

אליעזר שפר: רבים מהם ניזונים מאתרי האינטרנט גם במידע על מה שמתרחש כיום בישראל.

אליעזר שפר: נדמה לי שעדיין לא ניתנה תשומת לב מספקת לאספקת המידע דרך אתרי האינטרנט, שהם גורם היום משמעותי מאוד בקבלת מידע ובהפצת מידע, וכאשר דנים במדינת ישראל כמדינה יהודית בכל המערך הקשור במלחמה באתרי האינטרנט, ראוי להתייחס גם להיקף הגדול הזה של יהודים בעולם שניזונים הרבה מאוד מאתרי האינטרנט.

2482: מעבר למערכות הביטחוניות שכולם נתנו את תשומת הלב, והמדינה נותנת תשומת לב, החל ממשרד ראש הממשלה, דרך השב"כ ודרך המוסד ודרך כולם, כל אלה מערכות שיודעות להגן על עצמן, אני מדבר כרגע על מערכות האזרחים; כולנו גרים באיזה מקום, שולחים את הילדים לבית ספר, וקשורים בתחום הקהילתי.

2482: בתור חבר כנסת לשעבר אעלה את נושא החקיקה; אתה לא יכול להעניש האקר שבא מהאויבים הערבים מבחוץ.

2482: אפשר אולי לחסל אותם, אבל לא להעמיד אותו לדין.

2482: אני מדבר בתוך המדינה פנימה, ופה יש הפקרות.

2482: כניסות של אנשים מבחוץ לאתרים של רשויות מקומיות מגיעות לממדים מדהימים.

2482: אני לא מדבר על צורת הכתיבה בכלל, אלא על התוכן.

2482: אני מדבר מניסיוני עם האנשים שלנו ברשות שלי וברשויות אחרות.

2482: אני, למשל, סגרתי אתר שלנו בגלל הדבר הזה.

2482: יש כאלה שבגלל הפוליטיקה המקומית מנסים לעשות פגיעה במערכת המקומית, יש כאלה שמנסים מבחוץ לפגוע, המערכת של ההפעלה של הרשויות המקומיות היא בעיקרה על-ידי חברת האוטומציה, שמחזיקה מערכות אבטחה, אך במקומות שאין המערכות המרכזיות אפשר להיכנס בעיקר דרך האתרים.

2482: מטריד אותי יותר מכל, ובדקתי את זה לאחרונה, כאשר שולחים מיילים, זה לא לפרק את המערכת, אלא לאנשים בעלי תפקידים מסוימים, המערכת פתוחה, ואתה רוצה לאתר מיהו השולח את המיילים האלה, אתה לא יכול, אתה צריך היום לעשות פנייה לבית המשפט, בית המשפט צריך לעשות הסרת חיסיון השולח.

2482: יש אפשרות לקבל את זה, הפרוצדורה היא מאוד מסובכת.

2482: כיוון שאנו יושבים בבית המחוקקים פה, אדבר על נושא החקיקה; הייתי מבקש מהוועדה הזאת שתטיל על הגורמים המקצועיים פה בכנסת, שיבחנו עד כמה החוק שמכסה חדירות של האקרים למערכות, עד כמה יש בחוק הזה אולי לקונה לגבי הנקודות שהעליתי, כלומר לא תקיפה של אתר חברת החשמל, לא ניסיון לשבש את מערכות הבנקים, אלא אני מדבר על היום-יום, איך אפשר להתגונן בדברים האלה כדי לתת לפרט, לאזרח את האפשרות להגן על עצמו מעבר לזכות הציבור לדעת, זכות ההגנה בהתקפה על הרשת.

זבולון אורלב: אתה מעלה נושא שהוא מחוץ לתחום שלנו כרגע, איני מכיר את סוגיית החקיקה שקשורה לאינטרנט.

זבולון אורלב: אבדוק את הנושא הזה, ואשקול, האם יש לקיים עליו דיון.

זבולון אורלב: נראה לי שצריך להיות הסדר חקיקתי ברמה מסוימת שיגן.

זבולון אורלב: אני יודע שיש הצעת חוק בקשר למה שמכונה "דואר זבל".

זבולון אורלב: התחום הזה ראוי לבדיקה.

יהונתן קלינגר: לגבי סוגיית הדואר; אם נשווה את זה לעולם האמיתי, כשמישהו שולח לך מכתב מאיים, אתה לא יכול לפנות לרשות הדואר כדי לשאול מי כתב את המכתב, אתה פונה למשטרה, וכך גם פה.

יהונתן קלינגר: לגבי הסדר חקיקתי, הוא נועד להגן על הפרטיות של הגולשים, כדי שלא כל אחד יאמר: הטרידו אותי, אני רוצה לברר מי זה.

זבולון אורלב: יש הגנה חקיקתית על מתקפה של האקרים?

יהונתן קלינגר: על מתקפה אין שום הגנה.

יהונתן קלינגר: אם יש לך פרטים, אתה יכול לפנות לבית המשפט בבקשה לחייב את ספק השירות לחשוף את פרטי הגולש.

יהונתן קלינגר: יש לספק האינטרנט מאגר מידע מוגן.

זבולון אורלב: דורון שקמוני, יש הגנה חקיקתית?

דורון שקמוני: ככל שאני יודע, ואני לא עורך דין, חוק המחשבים מספק את אותה הגנה חקיקתית שאתה שואל לגביה.

דורון שקמוני: אם מישהו מזיק למערכות מחשבים, יש חוק שתחתיו הוא יישפט.

יורם ליכטנשטיין: אני חושב שיהונתן פה מתכוון שההגנה היא לא מגנה, היא באה לאפשר למצוא במקרים מסוימים של פגיעה שהגנת הפרטיות מצדיקה אותה.

יורם ליכטנשטיין: זה לא קו הגנה, אלא לאחר הפגיעה.

דב יהב: אני רוצה להצטרף למה שאמרו פה קודם.

דב יהב: כל המערכות התפעוליות של הסוכנות בארץ ובעולם מבוססי אינטרנט מותקפים, בעיקר מה שאנו רואים בתקופה האחרונה זה גם את האתר שלנו, שמותקף בהרבה מאוד דברי דואר ודברי נאצה.

דב יהב: אתרי הפורומים שלנו מותקפים בדברי דואר ודברי נאצה.

דב יהב: אנו שומעים יותר ויותר מקהילות יהודיות בין-לאומיות שמקושרות אתנו, שהם מותקפים בתקופה האחרונה יותר ממה שהיו מותקפים בתקופות רגיעה כאלה ואחרות.

דב יהב: האתר שלנו יושב בנטוויז'ן, אנו די חשופים לפגיעות כאלה ואחרות, בעיקר בתקופה האחרונה.

דב יהב: אנו מורידים מפעם לפעם את האתר, מעלים בחזרה.

דב יהב: יש כל מיני פעולות מנע שאנו עושים, אך אנו יודעים שאתרים יהודיים בחו"ל נפגעו, הם מקושרים אתנו ומקבלים סיוע כזה או אחר, בהתאם למה שאנו יכולים לעזור.

זבולון אורלב: נעבור לתחום השני של היבט האינטרנט כחלק ממערכת הסברה, שימוש באינטרנט להסביר.

זבולון אורלב: כל אחד מאתנו מבין שהיום המערכה אינה רק צבאית פיזית לוחמתית בשטח, אלא גם הסברתית, והתוצאות המדיניות בסופו של דבר יושפעו לא רק מהתוצאות המלחמתיות, ושוב נאחל לצה"ל לנצח, אבל גם מדעת הקהל הבין-לאומית, ולכן יש חשיבות גדולה.

זבולון אורלב: אני מבקש מאמיר גיסין, שהוא מנהל מערכת ההסברה במשרד החוץ, לפתוח.

אמיר גיסין: תודה.

אמיר גיסין: אני מבקש לתחום את מה שאנו עוסקים בו באופן רחב יותר; היחסים הבין-לאומיים היום בנויים אחרת מאשר איך שהיו לפני 50 או 100 שנה.

אמיר גיסין: בצורת העבודה שלנו במשרד החוץ, אני חושב שכך זה במשרדי חוץ בכל העולם, יש נטייה היום יותר מבעבר להבחין בין דיפלומטיה קלאסית, שהיא אותם דיפלומטים שנפגשים עם מנהיגי העולם, לבין דיפלומטיה ציבורית, שהיא התחום שבה אנו עוסקים.

אמיר גיסין: המינוח "הסברה" הוא מינוח בעייתי.

אמיר גיסין: אני חושב שכולנו מכירים את הבעייתיות בתחום הזה, מינוח שלא ניתן לתרגום, ל"הסברה" אין תרגום בשפה אחרת, אנו צריכים להשתדל להיות מדויקים כשאנו באים להסביר מה אנו עושים, אנו נוטים להתכנס תחת תחום הדיפלומטיה הציבורית, שהיא כל מה שהמדינה עושה כדי להסביר את עצמה.

אמיר גיסין: כמובן, האינטרנט בעשור האחרון לפחות הפך להיות תחום מרכזי בעבודה שלנו, ואני רוצה לחלק את הדברים שאומר על זה לשני תחומים עיקריים; אחד הוא נושא מערך ההסברה הפורמלי של מדינת ישראל, מערך ההסברה האינטרנטי של משרד החוץ כמי שאמון על הסברה לציבורים בחו"ל.

אמיר גיסין: הדיפלומטיה הציבורית משתדלת להתמקד בקהלי יעד של מובילי דעה, לא בהכרח המנהיגים, אלא אלה שמשפיעים עליהם.

אמיר גיסין: כמובן, האינטרנט הופך להיות יותר ויותר הכלי שדרכו אפשר להגיע לאותם אנשם שהם לא מקבלים את המידע שלהם רק בדרכים הקונבנציונליות של קריאת עיתונים וחדשות, אלא יותר קשובים לאופי המיוחד של האינטרנט, שהוא גם יותר זמין, גם נותן יותר מקורות מידע, ובשורה התחתונה, אם אתה רוצה להיות מסוגל להשפיע על מובילי דעה, שבתורם ישפיעו על קבלת החלטות במדינות היעד שלנו, רצוי שתהיה באינטרנט.

אמיר גיסין: משרד החוץ מחזיק את "אתר הדגל" של מדינת ישראל שמופנה לעולם.

זבולון אורלב: מה הכתובת של האתר?

אמיר גיסין: .

אמיר גיסין: גם דרך שער הממשלה אפשר להיכנס.

אמיר גיסין: באתר יש כ-40 אלף כניסות ביום, בעיקר מחו"ל.

אמיר גיסין: אנו מחזיקים גם אתר בעברית, גם אליו יש כניסות.

אמיר גיסין: אנו מחזיקים תחתינו היום שלושה אתרים מרכזיים, אתר הדגל הוא באנגלית, מעל 40 אלף כניסות ביום.

אמיר גיסין: בשנת 2005 ביקרו כ-7 מיליון מבקרים, אנו מדברים לא על כמה פעמים דפדפו, אלא אנשים נפרדים שביקרו באתר.

אמיר גיסין: בתקופות משבר כמו זאת וכמו בתקופת ההתנתקות הכניסה לאתר עולה לעתים ב-100% ויותר.

אמיר גיסין: מאז תחילת המשבר ממוצע הכניסות היומי הוא 40 אלף.

אמיר גיסין: יש באתר כמות אדירה של מידע, אנו מחזיקים שם מעל 30 אלף מסמכים, נוסחים, החלטות, תמונות, סרטי וידאו ואודיו.

אמיר גיסין: יש גם אזור של כלי עבודה למסביר.

אמיר גיסין: באתר שלנו אפשר למצוא גם מצגות למרצה, גם סרטונים ועוד חומר שמשמש את הקהילות והארגונים שמר שפר התייחס אליהם, הם יכולים להיכנס לאתר ולקבל את החומרים שהם נדרשים אליהם גם מבחינת חינוך הדור הבא של העם היהודי בחו"ל לגבי ישראל, וגם ניתנים שם כלי העבודה או כלי הנשק במאבק על דמותה של מדינת ישראל.

אמיר גיסין: זה אתר באנגלית, הוא מתעדכן 24 דעות, נכנס עוד חומר, עובר עריכה וסינון ומופץ.

אמיר גיסין: יש אתר בעברית שמשמש את הציבור בישראל יותר בנושאים שהם קונסולריים, ישראלים במצוקה, הוא פחות קשור למאמץ המלחמתי שבו אנו עוסקים היום.

אמיר גיסין: אתר נוסף שיש לו חשיבות אדירה מבחינתנו הוא אתר האינטרנט בערבית.

אמיר גיסין: במשרד החוץ התקבלה לפני כשלוש שנים החלטה להשקיע הרבה אנרגיה ומשאבים בנושא הסברה לעולם הערבי.

אמיר גיסין: אתר האינטרנט בערבית של משרד החוץ משמש ראש החץ במאמץ הזה.

אמיר גיסין: יש הרבה מאוד כניסות ממדינות ערב.

אמיר גיסין: אנו מדברים על עשרות-אלפים בשבוע, אין לי מספרים מדויקים.

אמיר גיסין: אתר נוסף שנמצא כרגע בהכנה אחרי שהתקבלה לפני כחודשיים החלטה להקימו – לכל החלטה כזאת יש משמעות תקציבית – הוא אתר אינטרנט בפרסית, נראה לי שלא צריך להסביר, למה חשוב למדינת ישראל לדבר לציבור דוברי הפרסית בעולם ובמזרח התיכון.

דב יהב: לסוכנות יש אתר כזה, אתם יכולים להצטרף.

אמיר גיסין: יש לנו שיתוף פעולה מצוין עם הסוכנות, אני חושב שאחת הדוגמאות הטובות ביותר זה מערך קורסי ההסברה שאנו עושים במשותף עם הסוכנות, משרד החוץ מעמיד את הדוברים ואת המידע.

אמיר גיסין: אנו נעזרים במערך התקשוב של הסוכנות.

אמיר גיסין: צריך לזכור שעיקר עבודתו של משרד החוץ היא בחו"ל.

אמיר גיסין: יש היום לכל נציגויות ישראל בעולם להוציא שתיים או שלוש אתר אינטרנט משלה, מדובר ב-83 אתרים ב-30 שפות.

אמיר גיסין: סך הכניסות לאתרי הנציגויות משתווה בממוצע הכללי לסך הכניסות לאתרי הדגל.

זבולון אורלב: ישבתם הלילה ועיבדתם את חומר ההסברה להיום.

זבולון אורלב: השגרירות בארגנטינה אוטומטית מתרגמת את זה לספרדית?

אמיר גיסין: כן.

אמיר גיסין: עד עכשיו דיברתי על המערכת הפסיבית, שאנשים נכנסים אליה.

אמיר גיסין: באופן אקטיבי יש לנו רשימות תפוצה, המספר עולה כל הזמן, באלפים מדי יום.

אמיר גיסין: אנו מפיצים מדי יום חומר הסברה מעודכן.

אמיר גיסין: כמו שאמרת, אותם דגשי הסברה שעודכנו בלילה על בסיס מה שקרה למחרת מופץ לכ-40 אלף איש מדי יום.

אמיר גיסין: אותו חומר מגיע גם לנציגויות.

אמיר גיסין: אם אוספים את כל רשימות התפוצה באינטרנט של קרוב ל-90 נציגויות ישראל בעולם, אנו מגיעים למאות-אלפים שמקבלים מדי יום בזמן אמיתי את כל החומר הרלוונטי שמדינת ישראל היתה רוצה להפיץ באינטרנט עבורם.

אמיר גיסין: אנו נתקלים השכם וערב בתלונות של הרבה מאוד גורמים, בעיקר בקהילות היהודיות ברחבי העולם, על זה שחומרים לא מגיעים.

זבולון אורלב: נתקלתי בזה הרבה.

אמיר גיסין: אנו שלמים עם כל שכל אדם שיש לו איזה קשר עם שגרירות ישראל באיזה מקום בעולם, כל מי שיוצר קשר ומעביר כתובת אינטרנט, במקרים רבים אנו יוזמים את הפנייה הזאת, מקבל חומרים באופן קבוע.

אמיר גיסין: צריך לזכור שנושא שליחת ספרונים, חוברות בדפוס זה עסק יקר מאוד.

אמיר גיסין: תפיסת העבודה היא המעבר לאינטרנט, פרסום הדגל שלנו, Facts About Israel, שהופץ במשך השנים בעותקים קשיחים במיליוני עותקים בעולם היום נמצא כולו באינטרנט.

אמיר גיסין: אם האיש בבית רוצה לקבל את הפרסום, כל מה שהוא צריך לעשות זה להדפיס אותו מתוך אתר משרד החוץ.

אמיר גיסין: בשורה התחתונה, מאות-אלפים מדי יום בכל רחבי העולם, כל מי שאנו יכולים להגיע אליו מקבלים את החומר ועושים בו שימוש.

אמיר גיסין: עד עכשיו דיברתי על הפן הפורמלי.

אמיר גיסין: ההצלחות הגדולות באינטרנט גם מבחינה פרסומית, גם מבחינה מסחרית הן של אתרים ושל חברות שהצליחו לשמר את הפן האנרכיסטי באינטרנט.

אמיר גיסין: כל ההצלחות הגדולות של השנים האחרונות, ואני חושב שגוגל היא הדוגמה הטובה ביותר, הן של חברות שהצליחו לשמר את המחשבה היצירתית ואת הצורה הלא-קונבנציונלית של העבודה.

אמיר גיסין: גם משרד החוץ ער לעניין הזה, למרות שזה עומד בסתירה לאופיינו כדיפלומטים ולעובדה שאנו מייצגים את המדינה.

אמיר גיסין: אנו מפעילים מערך רחב מאוד של קשרים עם ארגונים, עם פרטים, עם אישים בהרבה מאוד מדינות בעולם, ובעיקר בארץ, שמסייעים לנו בצורות שונות לשמר נוכחות ברשת בצורה יעילה.

אמיר גיסין: יש חומרים שאפשר לדמיין מהם, שמדינת ישראל כמדינה פורמלית לא יכולים להפיצם, אבל אנשים פרטיים יכולים להפיצם, אלה דברים שקורים, ולעתים ההישגים ההסברתיים הגדולים שלנו נובעים משם.

אמיר גיסין: לגבי המאמץ שלנו כאנשי הסברה מול אמצעי התקשורת; העיתונות הזרה שמשדרת מהארץ, מדובר ב-400 עיתונאים זרים שנמצאים פה בזמן שגרה ועוד 400 שנמצאים פה במשבר הספציפי הזה, יש לה נרטיב.

אמיר גיסין: הנרטיב הזה, שחוזר על עצמו, הוא שישראל בכל מצב נתון תפעיל כוח עודף.

אמיר גיסין: זאת הצורה הכי דיפלומטית שהצלחתי לנסח את זה.

אמיר גיסין: אני מניח שמי מכם שעוקב אחרי התקשורת הזרה יודע שלעתים הסיפור הזה אף יותר חמור ובאופן די קבוע.

אמיר גיסין: אנו מחפשים מזה שנים את הדרכים, איך לעקוף את הפילטר הזה של התקשורת הזרה.

אמיר גיסין: בתקשורת, כמו שאתם יודעים, החזק הוא החלש, ומי שמצליח לרכז אצלו את הצלמים שמביאים את התמונות הקשות יותר זוכה בדרך-כלל במאבקים האלה.

אמיר גיסין: לדוגמה, עשינו בדיקה על רשת CNN, שהיא מבחינת הסיקור עומדת במקום טוב באמצע, כלומר רשת BBC מסקרת אותנו באופן גרוע יותר, ורשת FOX האמריקאית באופן חיובי יותר, אבל ה-CNN הוא במקום טוב באמצע.

אמיר גיסין: בעשרת הימים הראשונים של האירועים ה-CNN סיקר את המאבק הנוכחי במשך 4,000 דקות שידור, כלומר בערך שליש מזמן השידור הכללי.

אמיר גיסין: דוברים ישראליים מילאו 400 דקות מתוך הזמן הזה, כלומר הם מילאו 10% מהזמן.

אמיר גיסין: דוברים ערבים, בין אם פלסטינים, בין אם לבנונים, הם מילאו 30 דקות, כלומר פחות מאחוז.

אמיר גיסין: אני חושב שיש הרבה תובנות שמסתתרות במספרים האלה, והראשון הוא היותם של הדוברים כלי עבודה שאבד עליו הכלח.

אמיר גיסין: הדוברות היא לא חזות הכל.

אמיר גיסין: אם דיברנו ביחס של 1 ל-10 מול הפלסטינים והלבנונים ואנשי החיזבאללה ועדיין מצבנו לא מזהיר בתקשורת, יכול להיות שהדוברות אינה חשובה כמו שהיתה.

אמיר גיסין: אני חושב שזה מדגיש את חשיבות איחוד הכוחות, כי האינטרנט הופך להיות חשוב יותר ויותר.

אמיר גיסין: בשאר הזמן היו תמונות ופרשנים.

אמיר גיסין: אם בשנות האינתיפאדה היינו רגילים לכך שעולה דובר ישראלי ואחריו עולה דובר פלסטיני, מצבנו היום גרוע יותר.

אמיר גיסין: היום עולה דובר שלנו, והוא צריך להתמודד עם התמונות מבירות.

אמיר גיסין: מי שעולה בנתונים כאלה, מלכתחילה מצבו קשה יותר.

אמיר גיסין: אנו מפעילים הרבה מאוד מאמצים עם הרבה מאוד שותפים באיסוף מידע ותמונות על הצד שלנו, על האזרחים הישראליים- -

זבולון אורלב: שמעתי מדוברת צה"ל, נדמה לי שלשום, שציידו לוחמים במצלמות, כדי שיוכלו להביא סרטים.

אמיר גיסין: צלמים של דובר צה"ל נכנסו תחת אש לפאתי העיירה בינת ג'בל, והביאו קליפ של שלוש דקות של תמונות מסגד שבתוכו הוחבאו אמצעי לחימה ומתוך המתחם שלו נורו קטיושות.

אמיר גיסין: הקליפ הזה הופץ באינטרנט, וללא ספק, הגיע למיליוני אנשים וגם לחלק מהרשתות הזרות שכבר עשו שימוש בקליפ הזה.

אמיר גיסין: זאת דוגמה אחת, לצערי, אין מספיק דוגמאות כאלה, למה שניתן לעשות דרך הרשת.

אמיר גיסין: אחת הדוגמאות המובהקות להצלחה היא אתר גיוס.

אמיר גיסין: מדובר בחברה ישראלית שנשארה בעילום שם, שתרמה למאמץ ההסברה תוכנה קטנה ויעילה שהיא יצרה.

אמיר גיסין: אנו עושים כל מה שאפשר גם מטעם משרד החוץ וגם באמצעות הארגונים היהודיים בכל רחבי העולם, אנו זוכים לשיתוף פעולה גם מאיגוד הפדרציות, גם מארגוני האקדמאים, גם הסוכנות ומרשימה ארוכה של ארגונים נוספים.

אמיר גיסין: התוכנה הזאת מאפשרת לידידי ישראל לקבל מידע בזמן אמיתי לא רק על סקרים, אלא גם על מאמרים נבזיים במיוחד, על יכולת להעביר מסרים, ואנשים מקבלים על המסך שלהם ב"פופ אפ" מידע על מה שקורה עכשיו ברשת בתחום שלנו, והם נכנסים, מצביעים.

זבולון אורלב: אני בטוח ששיעור השימוש באינטרנט בקרב אזרחי ישראל עולה לאין ערוך על שימוש באינטרנט גם בלבנון, גם בסוריה וגם באיראן.

זבולון אורלב: למה אנו לא מנצחים אותם בתחום הזה בסוגיית ההסברה?

זבולון אורלב: פה יש רשת שעוקפת תקשורת.

זבולון אורלב: העולם המערבי, שאנו זקוקים מאוד לדעת הקהל שלו, גם בצפון אמריקה וגם באירופה, הוא ציבור שמשתמש באינטרנט.

זבולון אורלב: לכאורה היה צריך להיות לנו כוח עודף בסוגיית האינטרנט הרבה יותר מאשר בכוח הלחימה הפיזי אפילו.

זבולון אורלב: העוצמה האינטרנטית של מדינת ישראל ושל העם היהודי עולה לאין ערוך על העוצמה של האויבים שלנו.

זבולון אורלב: למה אנו בהרגשה שדעת הקהל נגדנו בגלל בעיות בהסברה?

אמיר גיסין: אני לא שותף לתזה שהצגת, אני רוצה לחסוך את השעה וחצי הרצאה הנדרשת כדי לענות כמו שצריך למה שהעלית.

אמיר גיסין: אני רוצה להתייחס לכמה נקודות; אחת, באינטרנט אנו לא נלחמים בעולם הערבי, אלא בדעת הקהל המערבית, בעיקר האירופית.

אמיר גיסין: יש נרטיב אירופי שהוא מסיבותיו, קצת שרידים של חוסר באהבת ישראל, קצת ייסורי מצפון על מה שעם ישראל חווה על אדמת אירופה, קצת חשש מזה שאנו, הישראלים במזרח התיכון, מערערים את יציבות חייהם כי אנו משפיעים על הרגיעה בעולם הערבי ועל עליית מחירי הנפט ועוד אי אילו נושאים, גם חלק מהדברים שאנו עושים, שוודאי מעוררים עוינות בקרב דעת הקהל האירופית.

אמיר גיסין: סקרי דעת קהל באירופה מצביעים על כך שאנו נמצאים מבחינת אהדה של דעת הקהל בתמונת ראי לארצות הברית.

אמיר גיסין: אם לאורך 25 השנים האחרונות שהנושא נבדק בסקרי דעת קהל התמיכה בישראל בארצות הברית עומדת על בין 45% ל-55%, והתמיכה בפלסטינים בין 5% ל-10%, וזאת תופעה שנמשכת לאורך שנים, הרי שבאירופה יש תמונת ראי.

אמיר גיסין: יש הרבה מאוד אתרים ערביים, הרבה מאוד יוצאי העולם הערבי שאינם אוהדי ישראל, שמפעילים רשתות רחבות מאוד של עבודה אינטרנטית, בין על-ידי אתרים באירופה, וזה הבסיס, אך התמיכה בהם היא של הרבה מאוד ארגונים עם נטייה עמוקה לזכויות אדם, בייחוד זכויותיו של העם הפלסטיני, ואנו מתמודדים עם מכונת תעמולה שהיא הרבה מעבר לגבולותיו של המזרח התיכון.

אלי הכהן: היתרון הגדול של האינטרנט הוא שאין לו גבולות.

אלי הכהן: אומר חבר הכנסת אורלב משהו נכון לגבי העניין של פרסית, למשל, שאתם משקיעים בו מאמץ אדיר.

אלי הכהן: ואם האתר הזה ייחסם באיראן ואם כל הטכנולוגיה תמנע מהגולשים להיכנס לאתר הזה, למה את המאמץ לא מפנים בכיוון אתר מקרו בצרפתית, בספרדית?

אלי הכהן: זה נראה כל-כך מתבקש.

אמיר גיסין: זה קיים.

אלי הכהן: לא באותם סדרי גודל.

דב יהב: הסוכנות היהודית מפעילה אתר בשש שפות - עברית, צרפתית, אנגלית, רוסית, גם פרסית, אתרי תוכן אדירים.

זבולון אורלב: אותו יהודי בארגנטינה, נראה לי שהאתר הזה פחות מעניין אותו, יותר מעניינת אותו סוגיית הלחימה, מה קורה, מה הוא משיב לשכן שלו, כי הוא עובד בבנק, והגוי מציק לו, והוא צריך להשיב לו.

זבולון אורלב: השאלה היא האם אותו אתר של השגרירות נותן לו את התשובות בזמן אמיתי, כי הוא שולח לארגנטינה, ועד שארגנטינה מתרגמת לוקח זמן.

זבולון אורלב: למה לא עושים פה ב-15 שפות בסיסיות?

אברהם מיכאלי: האם אנו מתמודדים לפעמים באותם כלים "מלוכלכים" שהם משתמשים נגדנו?

אברהם מיכאלי: כשקראתי על אותו גוף שקם לפני כמה שנים וחבר'ה ישראליים שהתגייסו להשיב מלחמה נגד אותן כתבות באינטרנט, שהציגו אותנו בצורה כל-כך שלילית, שמדינת ישראל לא תמיד רוצה להתמודד עם זה, ולהשיב להם באותה צורה, אז אולי נקים סיירות מובחרות שלנו, לא תמיד פורמלי, ולהשיב להם מלחמה באותה צורה?

אברהם מיכאלי: הרי הפליטים של לבנון הפכו לאייטם כי הם מסכנים, איפה התושבים שלנו?

אברהם מיכאלי: אצלנו מיליון איש סובלים, ואף אחד לא שומע על זה בעולם.

זבולון אורלב: באותו עניין שואל גם אלי, דרך אתר האינטרנט: באתר האינטרנט של החיזבאללה מופיעים תיאורים ותמונות על ה"נזק" שישראל עושה ללבנון, בלי להיכנס לנושא של פרסום תמונות פצועים, מדוע אתר האינטרנט של משרד החוץ ברגע זה לא פותר בתמונות של נזקים בצפון וכו', אלא בפגישה בין לבני לרייס?

אריה אלדד: תרשה לי להשיב לך - משום שאתר האינטרנט של משרד החוץ עוסק, בין השאר, ביחסי הציבור של שרת החוץ שלנו, במקום ביחסי הציבור של מדינת ישראל.

אריה אלדד: זאת הערת תוכן.

אמיר גיסין: יש דברים שאי-אפשר להעלות לאתר האינטרנט של משרד החוץ.

אמיר גיסין: לפני שלוש שנים, כשמדינת ישראל הלכה לבית הדין הבין-לאומי בהאג, ובשבוע שלפני כן התרחשו בירושלים שני פיגועי תופת, שני אוטובוסים פוצצו עם עשרות הרוגים ונפגעים, ומשרד החוץ אז ביצע צעד, ההחלטה היתה אז שלי, להעלות לרשת האינטרנט במטרה לעקוף אותו פילטר של התקשורת הזרה, שלא מראה את הסבל הישראלי, העלינו אז סרט קשה מאוד, ונעשה כל מאמץ שלא ניתן יהיה לזהות את הפגועים, הסרט מראה את מראות הזוועה, חלקם סמליים - יומן, דובי של ילד וגם, לצערי, חלקי גופות שנותרו באוטובוס.

אמיר גיסין: זכינו אז לביקורת רבה בישראל, בעיקר מהתקשורת, אבל אני חושב שהשורה התחתונה היתה שבתוך 48 שעות צפו בסרט הזה 4 מיליון איש מחוץ לישראל.

אמיר גיסין: נכון, חלקם הגדול יכול להיות שהיו אוהדי ישראל לפני כן, אבל זאת היתה הדרך שלנו להתמודד עם העובדה שהסבל בישראל לא יוצא החוצה, כי מפעילים עלינו פילטר.

אמיר גיסין: צריך להיות הגונים ולומר שהתמונות הקשות מלבנון לא משתוות לתמונות הקשות מכאן, כי הנשק שמפעילים נגדנו אויבנו, שלשמחתנו, הם חלשים מאתנו, הוא נשק טרור והפחדה, הוא נשק של ירי חסר-הבחנה על אוכלוסייה אזרחית, שכולל בתוך ראש הנפץ, ואלה תמונות שאנו דואגים שירוצו ברשת, גולות קטנות, שנועדו להגביר את הנזק.

אמיר גיסין: כל המידע הזה רץ באינטרנט באופן מחוכם - לא כמאבק תעמולתי של ממשלת ישראל דרך האתרים הרשמיים, כי זאת לא הצורה שמדינה מהוגנת מתנהגת, אנו לא שמים עצמנו באותה רמה כמו אויבינו, מליציה חלשה שנופחה מעבר לכוחה.

אמיר גיסין: המטרה שלנו היא להגיע למצב, שבו המידע יגיע- -

זבולון אורלב: אמרת בעצמך שבהסברה החלש הוא החזק.

זבולון אורלב: מדינת ישראל עכשיו מותקפת, למעלה ממיליון איש נמצאים במקלטים, זקנים סובלים, ילדים אוטיסטים – אין להם פתרונות, אנשים נהרגים, בתים נהרסים.

זבולון אורלב: אם הצגה של הפגיעות והסבל של תושבי מדינת ישראל היא ניצחון תעמולתי והסברתי, למה לא לפרסם את זה?

אמיר גיסין: השאלה ששאלת עכשיו לא מתייחסת רק למאבק באינטרנט, אלא למאבק התקשורתי-הסברתי כולו.

אמיר גיסין: הבחירה מה לשדר אינה בידינו, אלא בידי התקשורת הזרה.

אמיר גיסין: האינטרנט משמש עבורנו כלי לנסות לעקוף- -

זבולון אורלב: באינטרנט אנו לא תלויים באנשים אחרים, אנו עושים מה שאנו רוצים.

2482: אם היית לוקח את קונדוליזה רייס, לעשות לה פגישה עם שרת החוץ בחיפה, גם האינטרנט וגם התקשורת היתה מצלמת.

אמיר גיסין: שרת החוץ נמצאת הבוקר יחד עם נציג האו"ם- -

2482: מדברים על הסברה, לא על אינטרנט.

2482: האינטרנט הוא כלי נוסף.

אמיר גיסין: היום נמצאת שרת החוץ יחד עם נציב האו"ם לסיוע הומניטרי, עוברים ממקלט למקלט עם כל הנוכחות של 400 עיתונאים, כולל מסיבת עיתונאים, כולל "פוטו-אופים" עם ידידנו, ראש עיריית חיפה, במקומות שבהם הפגיעות קשות במיוחד, כלומר הדברים האלה נעשים.

אמיר גיסין: אני מאמין גדול בפן הלא-פורמלי של האינטרנט.

אמיר גיסין: למדינה יש האתרים הרשמיים שלה, יש שם מידע פורמלי, זה המקום להיכנס.

אמיר גיסין: כל אותם דברים שחברי הכנסת מדברים עליהם מתבצעים, אך לא בשמה הפורמלי של מדינת ישראל.

אמיר גיסין: התמונות, קטעי הווידאו מופצים, הסבל הישראלי מוזן לאינטרנט לא בדרכים שניתן לכמת אותם, אבל אני אומר לכם שיש לנו עשרות-אלפי שותפים בכל העולם שעושים כל שבידם כדי להפיץ את החומר הזה.

זבולון אורלב: יש מישהו במדינה הזאת שמגייס את כל הכוחות הלא-פורמליים האלה?

זבולון אורלב: יש לי הרגשה שאנו מחמיצים ידע והשפעה ישראלית אינטרנטית, שבזה יכול להיות לנו יתרון גדול מאוד.

זבולון אורלב: יושבים פה צעירים, יש עשרות-אלפי בני נוער צעירים שהיו יכולים לתרום, חברות.

זבולון אורלב: עושים צו 8 וירטואלי, אומרים: תתגייסו עכשיו, קחו חומר.

זבולון אורלב: אולי צריך להעביר את הנושא הזה למשרד ראש הממשלה?

2482: אולי להפריט.

אמיר גיסין: אנו עושים את העבודה הזאת בכוחותינו הדלים, תקציב האינטרנט שמדינת ישראל מקציבה למשרד החוץ, שדרכו מופעלים אתרי האינטרנט של המשרד וכל הדברים שאתה מדבר עליהם, כולל הקשר עם ארגונים בחוץ, הוא פחות מ-10 מיליון ₪.

אמיר גיסין: אני חושב שיש פער אדיר בין המקום שבו המלחמה על התודעה תופסת בתוך האג'נדה שלנו לבין כמה משקיעים בזה בפועל.

אמיר גיסין: חלילה, אני לא תוקף את ממשלת ישראל, אך אני חושב שמי שמעלה את נושא ההסברה על ראש שמחתנו ועוסק בו בכזאת אינטנסיביות, צריך שיידע את הנתונים.

אמיר גיסין: בכל חברה מסחרית האחוז שמשקיעים ביחסי ציבור ובפרסום הוא בין 1.5% ל-8%.

אמיר גיסין: במדינת ישראל זה פרומיל.

זבולון אורלב: אני מסכים אתך, אבל זה לא קשור לוועדה שלנו.

זבולון אורלב: אנו כפוליטיקאים מודעים לזה, שבקרבות ההסברתיים, לצערנו, אנו לא מנצחים כפי שאנו מנצחים בשדה הקרב, ומחמיצים פה החמצה גדולה, אבל חשבנו לתומנו שהאינטרנט הוא זרוע שיש לנו יתרון כמעט בלתי-מוגבל גם בגלל סוגיית העם היהודי וגם הכוח וידע שיש לנו.

יובל רוזנשטוק: לגבי התגייסות הציבור; מורגשת בתקופה האחרונה, מאז פרוץ המלחמה הזאת, התגברות של השתתפות הציבור, בעיקר הצעירים, בניסיון להשפיע על דעת הקהל העולמית באינטרנט.

יובל רוזנשטוק: האתר שאמיר גיסין הזכיר, גיוס, מנסה לבנות קואליציה של ארגונים מהציבור בארץ ובעולם, והזכירו את הנושא של קהילות יהודיות, ואנו דרך התאחדות הסטודנטים מנסים ליצור קשר עם עוד ארגוני סטודנטים יהודיים בעולם ועם עוד ארגונים יהודיים בעולם, ולגייס את הציבור לטובת ההסברה באינטרנט.

יובל רוזנשטוק: אנו מעלים חומרים מפה שאנו מבקשים מהציבור להגיב עליהם.

יובל רוזנשטוק: כך אנו מעלים פופולריות של סיפורים ישראליים באינטרנט, מעלים את הסקרים.

יובל רוזנשטוק: הצלחנו להגיע להרבה מאוד מהפכים גם באתרים ערביים וגם באתרי חדשות בין-לאומיים.

יובל רוזנשטוק: אני חושב שמילת המפתח פה היא התגייסות של הציבור, ובתמיכה של משרד החוץ ושל הרבה ארגונים.

יובל רוזנשטוק: אני חושב שכוח הציבור, מסות האנשים, הוא מה שצריך כאן, כי באינטרנט הכל עובד לפי מסות וכניסות לאתרים.

יובל רוזנשטוק: ככל שייכנסו יותר אנשים לאתרים שאנו היינו מצפים מהם שייכנסו אליהם, אתרים עם סיפורים ישראליים ועם הצבעות בסקרים שנוטים לכיוון ישראל, בעצם זה יגרום לאנשים שנכנסים להיות מושפעים לטובת ישראל מהתוכן האינטרנטי הזה, וזה על-ידי הקמת קואליציה כזאת.

שרית פלבר: כדוברת צרפתית וכמי שעובדת עם ציבור בצרפת בנושא ההסברתי אני חייבת לציין, שיוצא כל יום מהשגרירות בצרפת מידע לכל אדם שרוצה לדעת מה קורה בישראל ואיך להגן על ישראל.

שרית פלבר: יובל הזכיר את נושא התגייסות הצעירים.

שרית פלבר: הכלי שדיברנו עליו, המגה פון באתר גיוס, עלה לפני פחות משבוע, יש מעל 4,000 אנשים שהורידו אותו.

שרית פלבר: אנו מקבלים מאות דיווחים מדי יום מאנשים שמדווחים לנו על כתבות בעייתיות במדינות שלהם, כך שיש סוג של התגייסות.

שרית פלבר: אם יש עוד ארגונים יהודיים שמעונינים להצטרף לקואליציה הזאת, אנו מזמינים אותם.

שרית פלבר: יש האתר שלנו, .

שרית פלבר: שם יש אימייל שדרכו אפשר לפנות אלינו וניתן גם להוריד את התוכנה.

שרית פלבר: לגבי הסיירות הבלתי-פורמליות, וזה כן בעידוד משרד החוץ, סטודנטים יהודים שאנו עובדים אתם, בעיקר באירופה אך גם בצפון אמריקה, יושבים כל יום על האתרים האלה, מנסים לכתוב טוקבקים, להיכנס לפורומים.

שרית פלבר: מי שנכנס לאתרי חדשות של עיתונות רואה יותר ויותר נוכחות של אנשים שכותבים טוקבקים.

שרית פלבר: זה לא במאות, גם לא צריך שיהיה במאות, כי אז יבינו שיש קונספירציה.

שרית פלבר: אלה כמה אנשים שכותבים, וזה חשוב להם.

שרית פלבר: הדברים האלה נעשים, ומעודדים אותם מהבחינה הבלתי-פורמלית.

אלי הכהן: האם אתם גם דוחפים חומרים ישראליים לראש מנועי החיפוש?

אלי הכהן: זה כלי מפתח באינטרנט.

שרית פלבר: יש אתרים של NBC או של CNN - יש סיפורים, ובסוף כל כתבה אפשר לדרג אותה.

שרית פלבר: ככל שהדירוג גבוה יותר, הוא מגיע לרשימת הסיפורים הפופולריים.

שרית פלבר: כשאנו מאתרים סיפור פופולרי או תמונה שיכולים להיות חיוניים לישראל, אנו מכניסים אותם לכלי שנקרא "מגה פון", ומבקשים מאנשים לדרג.

שרית פלבר: צריך אלפי הצבעות כדי להגיע לראש רשימת הפופולריים, וכרגע אנו מצליחים להכניס סיפורים.

שרית פלבר: אנו מקווים שבהמשך השבוע נגדיל את רשימת המשתתפים, ונוכל להביא עוד סיפורים.

שרית פלבר: לגבי סרטים, למשל, אנו מעלים סרטים לאתרים אנרכיסטיים, כמו שאמיר קרא להם, שלא נעים להשתמש בהם, אבל כשאין בררה, אין בררה.

שרית פלבר: אנו רואים סרטים של פיגועים או דברים על החיזבאללה, ויש מעל מיליון הקלקות, כלומר יש אנשים שמסתכלים על הדברים האלה.

זבולון אורלב: אני רוצה לענות לחנה כהן שהעירה באינטרנט, שהיום כל אחד יכול להעלות לאינטרנט תכנים חינם ומהר, ולכן אין למדינת ישראל שום יתרון טכנולוגי באינטרנט.

זבולון אורלב: היא לא צודקת.

זבולון אורלב: אני חושב שהנגישות של ארגונים ואזרחים ישראליים והעם היהודי לאינטרנט היא גבוהה הרבה יותר מאשר אויבינו, ולכן אני כן חושב שיש לנו יתרון יחסי.

2482: קח 50 אלף חבר'ה בישראל, שיעשו את העבודה, מה שמשרד החוץ לא יכול לעשות בחיים.

דורון שקמוני: נשאלה פה כמה פעמים השאלה, איך אנו בישראל עם כל הטכנולוגיה לא מתמודדים עם ארצות כמו איראן, לבנון וכו'; יש להבין שהסנטימנט האנטי-ישראלי באינטרנט לא קיים בחמש השנים האחרונות ולא בא מלבנון ואיראן.

דורון שקמוני: הוא קיים כעשרים שנה ולעתים יותר.

דורון שקמוני: אני זוכר את עצמי מתמודד בכל מיני פורומים בשנות ה-80, והסנטימנט בא מהפזורה הפלסטינית, מכל מיני אנשים שנמצאים בהרבה מקומות, אך הוויכוח הוא לא עם מישהו שיושב בבירות, אלא עם מישהו שיושב באוניברסיטת ברקלי.

דורון שקמוני: הסנטימנט הזה קיים כבר הרבה מאוד שנים.

דורון שקמוני: נרדמנו בשמירה או לא, ייתכן, אך זה ודאי לא משהו שקרה בשנה האחרונה, והוא לא מאבק שלנו עם האיראנים, למרות שגם באיראן יש די הרבה אינטרנט היום.

דורון שקמוני: הערה נוספת, להזכיר עוד פעילות שנעשית על-ידי איגוד האינטרנט הישראלי, גם אנשים מבוגרים, מה שאנו קוראים "אנשי הגיל השלישי", שמרכזים אצלם שילוב מיוחד של השכלה, שליטה בהרבה מאוד שפות והרבה זמן פנוי והרבה פעמים גם רצון לעזור, משתתפים בשיתוף עם משרד החוץ ובשיתוף עם גופים נוספים במאמץ הסברתי של השתתפות בפורומים ומענה לאותו סנטימנט חזק, שהוא גל מאוד גדול אנטי-ישראלי.

דורון שקמוני: הסנטימנט הזה, אנו יכולים לעצור אותו, אבל לפעמים זה כמו אצבע בסכר.

זבולון אורלב: אני מוכרח לומר שאיני מסכים עם זה.

עידן עמיר: מדברים פה הרבה על אתרים.

עידן עמיר: יש עוד הרבה אמצעים באינטרנט שהם לאו דווקא מתבטאים בצורת אתרים, האם נעשים בכיוון הזה גם מאמצים?

עידן עמיר: יש אמצעי תקשורת כמו מסנג'ר, ICQ, צ'טים, ואפשר לגייס לתוכם אנשים.

עידן עמיר: אני לא מדבר על קידום בסקרים, אלא על אופטימיזציה.

עידן עמיר: ידוע שבגוגל אפשר לקדם כל מיני נושאים.

אייל גרונר: אנשים לא יקדמו אתר הסברה של משרד החוץ כי בא להם.

אייל גרונר: צריכים אנשים שיתנדבו לזה.

אייל גרונר: אין תקציב, אין מתנדבים, אין עובדים שעושים את זה.

אייל גרונר: אנחנו מוכנים להתנדב לזה.

2482: כמוך יש עוד 10,000 בארץ, זה רק עניין של איך עושים את זה.

משה הראל: אני מנכ"ל של חברת תקשורת וייעוץ, ועובד בעיקר מול גופים באירופה במסגרת התוכנית הששית.

משה הראל: אני רוצה להציג פן אחר של מה שדובר פה; תחילה, אני רוצה לתמוך ב-100% במה שחבר הכנסת אורלב דיבר עליו, שבנושא ההסברתי, לדעתי, אנו לא ממצים את היכולות שלנו, יש אפילו מקום לקרוא לזה כשל.

משה הראל: כדי לא לעשות תחקיר אחר-כך, אני מציע לנקוט במספר יוזמות מיידיות.

משה הראל: שנית, הגופים שאני נמצא אתם בקשר לא יקבלו מידע, עם כל הכבוד לאתר של משרד החוץ, משם.

משה הראל: הם לא נכנסים לשם, וגם לא לאתר של גיוס, וחלקם אפילו גם לא מהטלוויזיה המקומית.

משה הראל: יש מספר חוקרים ששואלים אותי ואנשים כמוני על מה שקורה, ולי אין יכולת להגיב, כי אין מקום שהוא לא בהכרח משרד החוץ, שבו אני יכול לקבל חומר הסברתי מעודכן, ואני אשתמש בו כאשר אני מתקשר עם אותם גופים כלכליים באירופה.

משה הראל: לאתר של משרד החוץ יש ייעוד מסוים.

משה הראל: הוא רשמי, ולא נותן את כל התמונה.

משה הראל: למשל, הבוקר היתה התקפה על מספר חיילי או"ם.

משה הראל: פה המהירות היא חשובה ביותר.

משה הראל: הייתי רוצה כבר ליצור קשר עם האנשים שאני עומד אתם בקשר, ולהציג את הגרסה שלנו.

אמיר גיסין: המידע שלנו בנושא, כולל התגובה של ראש הממשלה, כולל העמדה הרשמית של דובר צה"ל, כולל עמדת משרד החוץ נמצאים באתר משרד החוץ עוד מהלילה.

אמיר גיסין: יש מספיק גופים שיודעים לקחת את החומר מאתנו ותוך דקות להסב את הדברים ללא חתימה ולעשות בהם שימוש.

משה הראל: לאתר של משרד החוץ יש ייעוד מסוים.

משה הראל: אני מציע מקור אחר שיהיה לו ייעוד שבו יהיה אוסף מידע שאפשר יהיה להשתמש בו, אין פה ניגוד אינטרסים, כי משרד החוץ לא יכול באמצעיו הדלים שהוא הזכיר, לתת את כל מגוון המידע, ולענות על דברים שאני בתור אדם מהתעשייה מבקש.

אייל גרונר: יש פה מישהו שנכנס לאתר החוץ?

אלי הכהן: כן.

אלי הכהן: אני מוכרח לשבח את האתר באנגלית, שיש בו מאגרי מידע יוצאים מן הכלל.

אייל גרונר: האתר מעולה, אך השיווק שלו לא טוב.

ניר אופיר: אני מסתכל על מה שקורה פה משתי זוויות.

ניר אופיר: בשנת 2000 בעת שהיה הלינץ' בשני חיילים הקמתי אתר אישי שניסיתי לקדם אותו, אתר הסברה קטן.

ניר אופיר: לא נחלתי הרבה הצלחה.

ניר אופיר: הצד השני הוא האתר שאותו אני מנהל, שמורכב ב-100% מתכנים שגולשים יוצרים, ומאפשר לאנשים לתקשר בין עצמם באינטרנט.

ניר אופיר: אני מוטרד ממה שאני רואה פה, כי אני לא מסכים עם האמירה שאומרת שלנו כמדינה טכנולוגית עם אוריינטציה רצינית לטכנולוגיה יש יתרון באינטרנט.

ניר אופיר: לדעתי, אין לנו יתרון באינטרנט.

ניר אופיר: המלחמה שלנו היא נגד אזרחים אירופאיים ואמריקאיים, וכמו שלנו יש קהילות יהודיות בעולם, יש קהילות מוסלמיות בעולם, ולהם יש בדיוק אותם כלים, יש להם מחשב שמחובר לאינטרנט.

ניר אופיר: לכן אדם שיושב בישראל ונלחם מבחינה הסברתית בעולם נמצא בדיוק באותה נקודה כמו אדם שיושב באירופה ונלחם בהסברה, ולכן אני חושב שזה מקור הבעיה.

ניר אופיר: אני חושב שיש בעיה נוספת, כשאני שומע "זה רץ באינטרנט", נכון – גם אני מאמין במלחמה א-פורמלית בתחום ההסברה, אני חושב שכשאדם מנסה להסביר לאדם אחר בגובה העיניים, זה עובד יותר טוב מאשר כשדיפלומט מדבר לציבור, אך יש לי הרגשה שכל הנושא של קליפים שרצים באינטרנט או מאמרים שנשלחים בעילום שם, אין מדידה שאומרת מה אחוז ההצלחה.

ניר אופיר: קיבלתי אימייל שהגיע ביד שנייה ושלישית על התוכנה הנחמדה הזאת, ואני מאוכזב שהורידו אותה רק 4,000 אנשים, חשבתי שזה יהיה הרבה יותר מוצלח.

ניר אופיר: הסיבה היא ש"רץ באינטרנט" הוא לא משהו מדיד, לפחות לא שאני יודע.

ניר אופיר: עוד עניין שמטריד אותי, ולדעתי, צריך לשנות בו כיוון, הוא לטפל בסקרים באתרים ערביים.

ניר אופיר: העולם אינו תמימים, האנשים שגולשים באינטרנט ונכנסים לסקר באתר ערבי, ורואים שהסקר הוא בעד ישראליים, ברור לכולם שהסקר "טופל", וכנ"ל לגבי מאמרים.

ניר אופיר: אנשים מגיעים לתכנים באופן אקטיבי, בטח באינטרנט, ובדרך-כלל מגיעים דרך מנועי חיפוש.

ניר אופיר: לפני שבאתי הנה חיפשתי את המילים "ישראל", נסראללה", "לבנון" באתרים שונים בעולם, אם זה בגוגל, באתרי וידאו, באתרי חיפוש אחרים, ולא ראיתי שהמצב שלנו טוב.

ניר אופיר: אמרו פה שישראלים בתחום הזה של קידום אתרים ומנועי חיפוש, שיש לו שם SCO.

ניר אופיר: נכון, הם טובים בזה, אך נראה לי שלא נעשה מספיק קידום בשער המרכזי לאינטרנט העולמי, שהם מנועי החיפוש ולצורך העניין גוגל.

ניר אופיר: בעיה נוספת, אני חוויתי את הבעיה הזאת בשנת 2000, אני עדיין חווה אותה; בדיוק כמו שיש פיקוד העורף גם כשאין מלחמה, וברגע שצריך לגייס אותו הוא מתגייס באותה שנייה, אני חושב שצריך להיות גוף שגם כשאין מלחמה, שיהיו צוות אנשים שמגייס עוד צוות של אנשים, שיטה של רשת חברתית שבה אנשים יודעים לקרוא לאנשים אחרים בזמן כזה.

ניר אופיר: אולי רק אחרי שבוע מאז שהלחימה הזאת התחילה אנו מגיעים למצב אופטימלי שיש כמה מאות או אלפים שעוזרים ושמודעים.

ניר אופיר: אם היינו מתכוננים לזה מראש, היינו יכולים תוך יום אחד להיות שם.

ניר אופיר: אני מציע את עצמי בכל עזרה שצריך.

רון תקווה: כל הדברים שנאמרים כאן מהדהדים גם באתר.

רון תקווה: אני רציתי להוסיף על הדברים של ניר ולומר שאכן אין לנו יתרון.

רון תקווה: השאלה שיש לשאול, האם זאת באמת מלחמה, ובמלחמה הזאת באילו כלים אנו משתמשים, כי אנו לא נלחמים פה אש באש או מים נגד אש.

רון תקווה: אנו מנסים פה לכבות שרפה באמצעות אבנים, לדעתי.

רון תקווה: בהקשר הזה אני רוצה לציין משהו שנאמר לפני 60 שנה ודווקא על-ידי יוזף גרבלס, ואפשר להוסיף: יימח שמו וזכרו, הוא אמר שלתעמולה יש מטרה אחת – לכבוש את ההמונים, כל מה שמקדם את המטרה הזאת הוא טוב, וכל מה שלא הוא רע.

רון תקווה: אנו משתמשים בהסברה כדי להילחם בתעמולה.

רון תקווה: לדעתי, כאן טמונה הבעיה, האם אנו עושים את הפעולות הנכונות?

יהונתן קלינגר: בשבועיים האחרונים אני מנהל אתר עצמאי שלי, שמדבר בעיקר עם גולשים מלבנון, אני נכנס לאתרים של לבנונים, משוחח אתם, שומע את דעת הקהל.

יהונתן קלינגר: התקשורת באינטרנט אינה חד-כיוונית.

יהונתן קלינגר: אתה גם מקבל תגובות, צריך להתעמת אתם.

יהונתן קלינגר: הדרך הטובה ביותר היא להקשיב לצד השני.

יהונתן קלינגר: כמה דוגמאות מהבוקר; יש אתר של חיילי צבא לבנון, שכותבים בלוג יומי, יומן אישי.

יהונתן קלינגר: שם הם כתבו אתמול, כמה החיזבאללה אשם במאבק הזה.

יהונתן קלינגר: אנו בתור ישראלים שכן מעונינים לסיים את הסכסוך הזה מהר ובלי אבדות מהצד שלנו יכולים להשתמש במידע שמופיע שם.

יהונתן קלינגר: יש דרכים, לא רק להצביע בסקרים, יש דרכים להעביר מידע שנראה אמיתי ואיכותי.

יהונתן קלינגר: אם נשתמש בכלים האלה בצורה קהילתית יותר, למשל ניר מתפוז הציע לגולשים הלבנונים לפתוח בלוג בפלטפורמה של תפוז, כדי שהלבנונים יוכלו להביע את הדאגות שלהם גם כן.

יהונתן קלינגר: שיח כזה בין ישראלים ללבנונים יכול לסייע הרבה יותר.

יהונתן קלינגר: חוץ מהשיחות האלה יש דרכים גם להבין מה חם היום באמצעות כלים כמו טכנורטי, שבודק מה הנושאים החמים, ולקדמם.

יהונתן קלינגר: אם נדע לעבוד נכון, וזה באתרים שכל אחד יכול לכתוב בהם, שכתובים בצורה תקינה, שרצים מהר יותר במנועי חיפוש, נוכל לנצח בהסברה על-ידי זה שניראה לצד השני טובים וקשובים יותר.

יהונתן קלינגר: אני, למשל, שאלתי את גולשי העולם, איזה מסר יש להם להעביר לכנסת ישראל.

יהונתן קלינגר: המסר שלהם היה, למשל, שצריך לשבת ולהפסיק את האלימות, אבל צריך גם להוציא את החיזבאללה מלבנון.

1063: אם יש מסרים שיש ממשרד החוץ וכו', בואו נשתמש בחמשת האתרים הגדולים בארץ שיגייסו את הגולשים שלהם, הם שולטים על הרשת, וזאת פעולה קטנה – WALLA, MSN, NRG.

1063: דבר שני, להשתמש בכל האגודות המקצועיות כמו איגוד הרופאים, איגוד המהנדסים, שיכולים להפיץ בצורה א-פורמלית, ואם זה לזמן ארוך יותר, להקים סיירת שתגיב, כמו שרצינו להקים את סיירת הבטיחות באינטרנט.

אריה אלדד: אני חושב שלמדנו הבוקר שהמלחמה ברשת נגד ישראל אפקטיבית בעיקר ברמה של המאבק על דעת הקהל, פחות מזה ברמה הטכנית-טכנולוגית של פריצה וחבלה באתרים שלנו.

אריה אלדד: עוד למדתי הבוקר שחסרה יד מכוונת ממשלתית, הסברתית שתארגן את הפוטנציאל שנמצא בעם ישראל, בארץ ישראל ובעם ישראל בעולם וגם בעולם הנוצרי האוהד את ישראל, ואנו מכירים עשרות-מיליונים, ואני רואה חלק מהאתרים שלהם, אבל נדמה לי שחסרה יד מכוונת, מארגנת, שתיזום דחיפה של חומרים אליהם.

אריה אלדד: גיוס הוא דוגמה מצוינת למשהו שעולה בארץ.

אריה אלדד: לא ברור לי לגמרי אם זאת יוזמה פרטית לגמרי או יש תמיכה ממשלתית לדבר הזה.

אריה אלדד: אם יש תמיכה, תבורך, אם אין תמיכה, הגיע הזמן שתהיה.

אריה אלדד: לפני כמה שנים, ונדמה לי שרון נחמן התייחס לדוגמה הזאת, גייסו את המחשב שלי בבית בטכנולוגיה מסוימת כדי שהמחשב שלי בשעות שהוא עובד יסרוק מולקולות אפשריות כדי לפתח תרופה לסרטן.

אריה אלדד: בזמן שאני עובד, הוא ב-90% מהפוטנציאל שלו, שאני בכלל לא משתמש בו, יכול לעבוד בשביל מכון מחקר כדי לסרוק מיליארד אפשרויות של מולקולות.

אריה אלדד: אפשר לגייס מיליון מחשבים בארץ לטובת מדינת ישראל.

אריה אלדד: אני בטוח שיש רבבות אנשים בארץ שרוצים לפעול למען ישראל ויהיו מוכנים להפיץ את המסרים שלכם כדואר פרטי, אישי, והטכנולוגיות קיימות.

אריה אלדד: יכול להיות שצריך לפתח תוכנה לדבר הזה, וזה בדיוק התפקיד של ממשלת ישראל, כדי לעשות שימוש בטכנולוגיה הזאת, כדי שרבבות תושבי ישראל יתגייסו גם בלי שום מאמץ מצדם לטובת מתקפת הסברה ישראלית.

אריה אלדד: עד היום ידעתי שההסברה הישראלית לקויה, מהיום למדתי שהדיפלומטיה הציבורית שלנו לקויה.

אריה אלדד: שינוי השם לא אומר שזה בסדר, ואנו באמת פעם אחרי פעם נתפסים עם כל שנאת ישראל, ואני לא מזלזל בה, אני יודע שחלק גדול מהעובדה שאנו נראים רע בתקשורת העולמית הוא כי שונאים יהודים ושונאים את מדינת ישראל ואת עם ישראל, ועדיין אנו יכולים לשפר את מצבנו בסדרי גודל.

אריה אלדד: חבר הכנסת אורלב מכיר את זה, בקהילות ישראל בעולם שואלים אותנו, למה לא שומעים אתכם, למה לא רואים אתכם, למה מדינת ישראל לא מופיעה בהסברה?

אריה אלדד: נכון שאנו מוציאים רק פרומיל, אבל כשנותנים למשרד החוץ עוגה ואומרים לו: תחלקו אותה בצורה המיטבית למדינת ישראל, ההחלטה פה היא כבר בידי משרד החוץ להחליט, מה יותר חשוב, שגרירות בארץ פלונית או מתקפת הסברה, וזאת החלטה קשה גם לצבא, להחליט אם ברגע מסוים הוא רוצה טנק או טיל.

אריה אלדד: יש עוגה תקציבית למשרד החוץ, נדמה לי שהחלוקה להסברה או לדיפלומטיה הציבורית לקויה במשרד החוץ.

אריה אלדד: הצגת ישראל כמסכנה בתקשורת העולמית כדי לזכות בנקודות היא בעייתית לא רק משום שמבחינת הסברתית, אנו לא רוצים להיות מסכנים וחלשים, אלא משום שכאשר טיל קטיושה אחד מפרק את כל החזית הצפונית של בית החולים בצפת, כי אף אחד לא טרח להדביק את השמשות שם ביום הראשון של המלחמה, ואפשר היה לשדר מאות סרטים של חולים, שכולם מכוסים בשברי זכוכית בתוך בית חולים, מתקפת תעמולה אדירה, אבל פה מדינת ישראל לא תהיה מוצגת רק כחלשה, אלא משרד הבריאות יוצג כטמבל, ומי שהיה אמור לדאוג לזה מראש יוצג ככושל, ובמתח שבין רשויות שנכשלות בהגנה על העורף, נכשלות בהכנת העורף, נכשלות בטיפול בעורף והצורך להציג את ישאל כסובלת, בדרך-כלל הרשויות שלא רוצות להיתפס ככושלות, הן מנצחות, ולכן גם התמונות שיכולות היו להציג את ישראל כקורבן במקרים מסוימים לא יוצאות החוצה.

אריה אלדד: תודה רבה.

אברהם מיכאלי: אנו ככמות בעולם לא משתווים לא למוסלמים ולא לאלה שמשדרים בעולם המוסלמי את התמונות שהאויבים שלנו רוצים.

אברהם מיכאלי: אני כן למד היום מהדיון שלנו שאת הכוחות שיש לנו לא מנצלים נכון.

אברהם מיכאלי: יכול להיות שצריך לחשוב על ארגון כזה או אחר, לגייס כמה אתרים מוצלחים שלנו, ודרכם לגייס אותם מתנדבים.

אברהם מיכאלי: זה לא תמיד תקציב.

אברהם מיכאלי: כפי שפרופ' אלדד הסביר, יש פה ציוד שקיים הן בבתים הפרטיים והן במפעלים והן בכוח האדיר שיש לנו בתחום ההי-טק.

אברהם מיכאלי: הדברים האלה יכולים לשמש אותנו.

אברהם מיכאלי: מר גיסין הסביר פה את מגבלות הכוח, ולא תמיד צריך לתרגמן לשלילה.

אברהם מיכאלי: יש פה בעיה, שאנו לא תמיד יודעים לגייס את העולם היהודי בעולם להסברה שלנו.

אברהם מיכאלי: אם אנו מקבלים את הביקורת שאנו לא נראים, זה כי אנו לא מתקשרים עם הכוחות האדירים שלנו בעולם.

אברהם מיכאלי: אם יהודים יתגייסו במדינות שלהם לטובת מדינת ישראל, חשפנו פה את האינטרנט, שהוא הכלי האנרכיסטי.

אברהם מיכאלי: זה לא תקשורת ולא הסברה ולא הופעות, אלא תקשורת שקיימת באינטרנט.

אברהם מיכאלי: אני חושב שצריך להקים גוף מכוון בארץ בשוטף, ובזמן גיוס חירום את אותם אתרים יגייסו על-ידי הגוף המכוון, ונוכל לעמוד אולי במלחמה הזאת בצורה טובה יותר.

זבולון אורלב: תודה רבה.

זבולון אורלב: תוך הישיבה קיבלתי ידיעה על פטירתו של מדען, וכוועדת המדע רציתי להזכיר ולומר שהלילה נפטר פרופ' עזרא פליישר, שהיה חתן פרס ישראל לספרות, היה מגדולי החוקרים של הספרות העברית בימי הביניים, היה ראש החוג לספרות, נשיא האיגוד העולמי למדעי היהדות, חבר האקדמיה הלאומית למדעים, פרופסור מן המניין באוניברסיטה העברית.

זבולון אורלב: ההלוויה היום בשעה 16:00, בית ההספד שבהר המנוחות, יהי זכרו ברוך.

זבולון אורלב: אני רוצה לסכם את הישיבה, ראשית להודות לנוכחים שבהתראה קצרה הגיעו לישיבה בירושלים, תודה גם למשתתפי האינטרנט, ששמחנו לקרוא את ההערות שלהם, ועל חלקן גם הספקנו להגיב.

זבולון אורלב: הרושם שלנו הוא שבכל מה שקשור בצד הטכנולוגי, מדינת ישראל יודעת לפעול כראוי ולהגן על המערכות, לא לעולם חוסן.

זבולון אורלב: אסור להיכנס לשאננות, אך נראה שקיימות מסגרות, רשויות, פעילות ממשלתית ואחרת וגם של הסקטור הפרטי, שפועלת בדרך סבירה להגן על התשתיות הלאומיות והלחימה נגד מערכות המידע של מדינת ישראל, כושלות, ואנו יודעים לא רק להתגונן, אלא גם לתקוף, כשצריך.

זבולון אורלב: אנו קוראים לממשלה וליתר הגופים הציבוריים והפרטיים-מסחריים להמשיך לפעול כדי להגן כראוי על מערכות המידע ולראות במאבק הזה חלק בלתי-נפרד מהמלחמה הפיזית מתוך הבנה שפגיעה וכישלון בלוחמת המידע עלולה לגרום לאסונות במדינת ישראל.

זבולון אורלב: לא כך בכל מה שקשור בתוכן.

זבולון אורלב: בתוכן ההרגשה שלנו שעדיין איננו ממצים את היכולות ואת הפוטנציאל שיש במדינת ישראל ושיש לעם היהודי, מעבר לפעילות הממשלתית שנערכת על-ידי משרד החוץ, ודאי משרד החוץ עושה את המאמצים שלו, אבל עדיין אין מאמץ לאומי מאורגן, מסודר שמצליח להכניס תחת כנפיו את כל היכולות של מדינת ישראל בכל המערכות הממשלתיות, גם הכלכליות, וכמובן, בכל מה שקשור בתפוצות העם היהודי.

זבולון אורלב: לכן אנו קודם כל מבקשים מהממשלה לתת דעתה בעניין הזה כדי שלא תראה עצמה אחראית אך ורק להסברה הממשלתית הישירה, אלא לגייס כוחות נוספים.

זבולון אורלב: מעבר לכך ניזום פנייה לכל הארגונים שקשורים במערכות מידע להתנדב ולהתגייס למערכה הזאת.

זבולון אורלב: אנו מבקשים, אם יש איש ציבור שמוכן להתנדב לקחת על עצמו לרכז תחת ועדת המדע והטכנולוגיה את הפעילות הזאת, אנו ניתן לו מעמד במסגרת הוועדה, וננסה לגייס גיוס וולנטרי את הציבור כולו, החל בתלמידים, דרך סטודנטים, דרך אזרחים, שרוצים לתרום למלחמה הקשה שאנו מנהלים אותה, ומתוך הבנה שהמערכה על דעת הקהל בעולם היא חיונית לא פחות מאשר הקרב הפיזי שמתנהל בשעה זאת.

זבולון אורלב: קראנו לכך "צו גיוס וירטואלי", ואני מאמין שקריאה כזאת שלנו כזאת גם תיענה.

זבולון אורלב: תודה רבה, הישיבה נעולה.