ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 17, פרוטוקול מספר 54, 2006-07-25 09:10

משה שרוני: שלום, אני פותח את ישיבת הוועדה.

רועי קרת: הסכם הניידות היום מאפשר תשלום של גמלה למי שהמוגבלות שלו בניידות נכללת ברשימת הליקויים, שמופיעה בתוספת להסכם, רשימה של ליקויים בגפים התחתונות.

רועי קרת: אחד מהליקויים מתייחס לשיתוק מוחלט של 100%, שהוא מופיע בפרט א7 ברשימת הליקויים.

רועי קרת: אין בהסכם הניידות אפשרות פורמלית לעשות תיאומים.

רועי קרת: אם הפרט מדבר על 100%, אז למי שיש 100% ליקוי נותנים 100%, ולמי שאין 100% צריך לתת לו אפס.

רועי קרת: כך הן הוראות ההסכם.

רועי קרת: כיוון שהטכנולוגיה התקדמה והמצב הרפואי של האנשים השתנה ממה שהיה בתחילת הוראות ההסכם, אנחנו מודעים לכך שיש הרבה אנשים שאין להם 100%, אבל גם לא מגיע להם אפס.

רועי קרת: הוועדות עושות תיאום, למרות שלפי הוראות ההסכם זה דבר שאי אפשר לעשות אותו.

רועי קרת: אם האדם הניצב בפניה הוא לא בעל שיתוק מלא אלא בעל שיתוק ברמה בינונית, הוא יקבל 80%.

רועי קרת: זאת התאמה של אחוז הליקוי למצב המבוטח.

רועי קרת: מבקר המדינה הורה לנו שהמצב הזה אינו תקין, כי בהסכם הניידות מעוגן מצב של 100% בלבד וכי כל מי שאין לו 100% צריך לקבל אפס.

רועי קרת: התוצאה של המצב הנוכחי, היא שאנחנו לא פועלים לפי הוראות ההסכם ומאפשרים תשלום של משהו שלא כתוב בהסכם.

רועי קרת: בנוסף, כל נוהגם של הרופאים בוועדות ברחבי הארץ לא מעוגן בכתובים.

רועי קרת: כיוון שזה לא מעוגן בכתובים, אנחנו לא יכולים להבטיח שכך הם פועלים.

רועי קרת: יכול להיות מצב שבוועדה מסוימת התחיל לעבוד רופא חדש והוא רואה את הדברים בצורה קצת אחרת, והוא ייתן אחוז יותר גבוה או יותר נמוך ממה שרופאים אחרים נותנים בוועדות אחרות.

רועי קרת: אין קו מנחה.

רועי קרת: ההנחיות לא כתובות, ולכן ההחלטות עשויות להיות לא אחידות.

רועי קרת: אנחנו רוצים לעגן בהוראות ההסכם את כל הנושא הזה של ההתאמה כדי שלא יצטרכו יותר לבצע התאמות.

רועי קרת: יהיה כתוב בדיוק כמה אחוזים תזכה רמה קלה של שיתוק, רמה בינונית, כאשר שיתוק מלא יזכה ב-100%.

רועי קרת: אנחנו רוצים לעשות את זה באינטרואלים של 20%.

רועי קרת: יהיו גם מצבי ביניים של 40-60-80-100.

רועי קרת: ראיתי את התייחסות ארגוני הנכים לתיקון.

רועי קרת: למיטב הבנתי, ולפי מה שהבנתי מהרופאים, המדרג הזה נועד לעגן את המצב הקיים.

משה שרוני: אני מקווה שהרופאים היו אורטופדים.

רועי קרת: זאת לא היתה החלטה שלנו.

רועי קרת: אנחנו נועצנו ברופאים, שהם יושבים בוועדות ומחליטים.

קריאה: זה האסון שלנו.

רועי קרת: זה נועד לעגן את המצב הקיים ולהבטיח שתהיה אחידות בוועדות וזה לא יהיה משתנה מוועדה לוועדה, לפי ההרכב הרנדומאלי שנקבע באותו היום.

משה שרוני: האם הדרוג הזה יענה על הצרכים?

רועי קרת: אנחנו מקווים.

משה שרוני: למה לקוות?

רועי קרת: עד שלא מנסים לא יודעים.

רועי קרת: אנחנו מניחים, שזה יענה על הצרכים.

רועי קרת: זה מעגן גם את המצב בפועל וגם את ההתחייבות שלנו למבקר המדינה ואת מה שהוא דרש מאיתנו לעשות.

ג’ודי וסרמן: אתה אומר שזה מעגן את המצב הקיים, אבל מאידך אתה אומר שאין הוראות בכתובים, אין נוהל ואין הנחיות פנימיות.

רועי קרת: לפי המדרג האורטופדי המקובל ולפי מה שמגיע לבית הדין.

רועי קרת: מגיעים ערעורים לבית הדין.

רועי קרת: כל לפי ההסכם, כל מי שקיבל 80% או 60% או 40% צריך היה לקבל אפס לפי הוראות ההסכם.

רועי קרת: הדברים האלה הגיעו לבית הדין, ובית הדין הארצי לעבודה קבע שיפה עושה המוסד שהוא לא מערער על התיאומים, למרות שעל פי הוראות ההסכם הדבר הנכון הוא לתת אפס.

רועי קרת: כולנו מבינים שזה לא המצב הראוי.

רועי קרת: ראוי שהאחוזים האלה יעוגנו בהסכם.

רועי קרת: מבקר המדינה אמר, כי יש כאלה שיודעים שיש תיאומים, ועלול להיווצר מצב שבו אדם יודע שזה או 100% או כלום ולא מגיש בקשה.

רועי קרת: אין בהוראות ההסכם שמפורסם את המדרג.

משה שרוני: האם עשיתם השוואה עם יתר הארצות המעורות בנושא זה?

רועי קרת: אני לא הכנתי את המדרג.

רועי קרת: אני לא רופא, אני עו"ד.

משה שרוני: אבל עו"ד מכתיבים.

רועי קרת: אני לא יכול לענות על השאלה הספציפית הזאת.

רועי קרת: בעבר עשיתי מחקר על מדינות העולם.

רועי קרת: למיטב ידיעתי והבנתי, אין אח ורע להסכם הניידות שניתן בישראל.

רועי קרת: את הרעיון להסכם העתקנו מאנגליה, ומאז התפתחנו והשארנו אותם הרחק מאחור מבחינת רמת ההטבות ורמת המקבלים.

רועי קרת: אם מישהו חושב שאני לא צודק, אני מזמין אותו להתווכח איתי.

רועי קרת: למיטב ידיעתי והבנתי את החומר, המצב בישראל הוא טוב לעין ערוך ממדינות אחרות.

רועי קרת: המצב רק השתפר בשנים האחרונות.

רועי קרת: כל הגמלאות של הביטוח הלאומי ירדו באופן דרסטי, והגמלה היחידה שעלתה ושאוכלוסייתה התרחבה היא הגמלה לפי הסכם הניידות.

יצחק זיו: אני מביא את השטח את ניסיוני, כי אני יושב בוועדות כבר הרבה מאוד שנים.

יצחק זיו: כפי שאמר רועי, לשון החוק מגבילה את הרופאים היושבים בוועדות, כי הם אמורים לקבוע אפס למקטע גדול למדי של אנשים שאמורים לידון לפי סעיף א7.

יצחק זיו: יחד עם זאת, הרופאים שיושבים בוועדות לא יכולים להיות עיוורים למוגבלויות שיש לאנשים שנבדקים.

יצחק זיו: לכן, הם קבעו סעיף מותאם, על אף שהיתה המלצה שלא לעשות סעיפים מותאמים, ואחר כך לשון החוק אמרה במפורש שאי אפשר לעשות זאת.

יצחק זיו: בעצם הם לא נהגו על פי לשון החוק.

יצחק זיו: הם בכל זאת נתנו סעיפים מותאמים, כי החלופה היתה לתת אפס.

יצחק זיו: פרופ' רוטשטיין ביקש ממספר אנשי מקצוע, נוירולוגים, מומחים בשיקום נוירולוגי, אורטופדים וכו', להציע כיצד ניתן להתאים את זה, להציע את המדרג כפי שפורט.

יצחק זיו: מכאן התגבשה ההצעה שנתנה מדרגות של 20%.

יצחק זיו: זה לעשות דין צדק מאנשים שיש להם בעיה, אבל הם לא יכולים להיכנס לקטגוריה של 100%.

אריה אלדד: בשיתוק רפה יש מדרגות של פרזיס ולגיה מוחלטת.

יצחק זיו: בסעיפים 1-6 לא נגעו.

יצחק זיו: ההצעה היא רק לגבי סעיף 7.

אריה אלדד: האם הבעיה פתורה בשיתוקים רפים?

יצחק זיו: כן.

יצחק זיו: על זה אין דיון.

יצחק זיו: לפעמים גם אם יש אבחנה שרירית, יש בעיה גדולה בקורדינציה שבסוף היום מביאה לבעיה במוגבלות.

עופרה חבקין: גם אני יושבת בוועדות.

עופרה חבקין: הצורך קיים, ועובדה שיצרנו את המעקף הזה.

עופרה חבקין: כולנו מעדיפים שהדברים יהיו מעוגנים ויביאו לאחידות.

יצחק זיו: הגענו למצב של ריבוי ערעורים, בגלל שלא היה קריטריון אחיד.

יצחק זיו: ברגע שזה מוגדר, אנשים במקומות שונים יגיעו לאותה מסקנה.

יצחק זיו: כאשר זה היה דיפוזי, זה היה תלוי בשיקול הדעת של כל אחד.

דורון יהודה: אני רוצה להפריך את הדברים שנאמרו פה כרגע.

דורון יהודה: לא מדובר רק על סעיף א7.

דורון יהודה: מדובר על כל הסעיפים שנותנים היום חלקיות.

דורון יהודה: לפני מספר שנים התחילו לתת חלקיות בכל הסעיפים.

דורון יהודה: נכים שהיו בדרגה של 100% הפכו לדרגה של 60%.

דורון יהודה: פגעו בציבור גדול של נכים.

דורון יהודה: אנחנו כל הזמן צועקים, באים לפה ואומרים שפוגעים בנכים.

דורון יהודה: אתה הצעת להקים ועדה שתדון בכל רשימת הליקויים.

דורון יהודה: קבענו שהוועדה תקום תוך 14 ימים.

דורון יהודה: אני לא מוצא היום מקום לדון בסעיף שעשוי לפגוע בנכים.

דורון יהודה: הוא לא ילך לטובת הנכים, אלא לרעתם.

משה שרוני: באיזה מובן?

משה שרוני: תן לי דוגמא.

דורון יהודה: ישנם נכים שיש להם חוסר קורדינציה, והסעיף מגדיר אותם ברמה של 100% ונותנים להם אחוז חלקי.

דורון יהודה: מגיעים לבית הדין לעבודה, ובית הדין לעבודה אומר כי הוא לא יכול להתערב בשיקולים רפואיים.

דורון יהודה: הוא כבול והוא מחזיר אותו לוועדה.

דורון יהודה: הוועדה מעלה אותו ב-5%, או מורידה אותו יותר.

דורון יהודה: אני מייצג את אותם נפגעים בבית הדין לעבודה.

דורון יהודה: המגמה היא, לקבל רשיון לפגוע בציבור הנכים.

דורון יהודה: אם כבר כבודו החליט להקים ועדה, בוא נדון בזה בוועדה.

דורון יהודה: לא ניתן כרגע לעשות מחטף, שעשוי לפגוע בציבור הנכים.

דורון יהודה: טרם הודיעו לנו שהקימו את הוועדה.

דורון יהודה: זאת לא פגיעה רק בסעיף א7 אלא בכמה סעיפים נוספים.

דורון יהודה: לוקחים את הנכים, מזמינים אותם לוועדה, ומורידים את אחוזי הנכות.

דורון יהודה: מזמינים אפילו את קטועי הרגליים לבדיקות.

דורון יהודה: אולי צמחו להם הרגליים מחדש?

משה שרוני: האם אתה פוחד שכתוצאה מהתיקון יקראו לנכים לדיונים חוזרים בוועדה הרפואית על מנת להוריד להם אחוזים?

דורון יהודה: כן.

דורון יהודה: רוב הנכים האלה עליהם מדובר בסעיף א7, הם נכים שפגועים גם בידיים.

משה שרוני: יכול להיות שהיו טעויות ויש כאלה שקיבלו 100% ולא מגיע להם 100% ועכשיו קיבלו 60%.

משה שרוני: האם זה לא מן הצדק?

דורון יהודה: ישנם נכים שנכים ברגליים, ההליכה שלהם לא יציבה, וכאשר הם נופלים הם צריכים להתגונן.

דורון יהודה: עם מה הם יתגוננו אם אין להם ידיים?

דורון יהודה: בהסכם הניידות אתה לא מכליל את הידיים ואומר שבגלל זה, אני נותן לו עדיפות קדימה.

דורון יהודה: לא מחשיבים את הידיים.

דורון יהודה: האדם נופל, שובר את הצוואר והפנים.

דורון יהודה: הנזק שייגרם לאותם נכים הוא עצום.

משה שרוני: אנחנו לא מדברים עכשיו על הידיים.

דורון יהודה: יכול להיות שאחוז מסוים היה צריך לקבל פחות, אבל זה אחוז נמוך.

דורון יהודה: היום נותנים בסיטונאות חלקיות.

דורון יהודה: בית הדין מוצף בתביעות משפטיות.

אריה אלדד: יש רלוונטיות למחלה הכללית של האדם.

אריה אלדד: היו הרבה נפגעי פוליו שהפגיעה שלהם היתה ברגליים, אבל אם הידיים שלהם היו תקינות הם היו יכולים ללכת עם קביים.

אריה אלדד: אז הניידות שלהם היתה הרבה יותר טובה ממי שהמחלה שלו פוגעת גם בשרירי הידיים, גם בעצבי הידיים והרגליים.

אריה אלדד: יש רלוונטיות להבנה של מכלול התופעה.

משה בר: אני רוצה לתת דוגמא את עצמי.

משה בר: אני הגעתי לכל הוועדות וקיבלתי רכב גדול ואבזור.

משה בר: בוועדת הניידות החליטו שאני לא מרותק לכיסא.

משה בר: ברגע שפניתי אליכם, מיד קראו לי לביטוח הלאומי.

משה בר: הורידו לי את השר"פ והתחילו לחפש אותי.

משה בר: בסופו של דבר החזירו לי את הכל.

משה בר: עם זאת, נתנו לי 50% לא מרותק לכיסא.

משה בר: זה כאילו שלא נתנו לי כלום.

יואב קריים: אני מתנצל בשם רוני שכטר שלא יכל להגיע, הוא מפעיל מוקד חירום לנכים בצפון.

יואב קריים: אני רוצה לומר, כי אבד הקלח על רשימת הליקויים.

יואב קריים: אין טעם לדון בסעיף כזה או אחר ברשימה הזאת.

יואב קריים: צריך להקים ועדה לא תחת אחריות הביטוח הלאומי.

יואב קריים: היא צריכה להיות משהו הרבה יותר ממלכתי וציבורי.

משה שרוני: מה זה ציבורי?

יואב קריים: זה צריך להיות משהו שלא נשלט על ידי ביטוח הלאומי.

משה שרוני: מי יהיו האנשים בוועדה הציבורית?

יואב קריים: שופט עליון או שופט בדימוס, והוא יבחר את ההרכב.

יואב קריים: יש אנשים שלא הולכים כתוצאה מבעיה בגב, והם לא נכללים ברשימה.

משה שרוני: זה נושא אחר.

משה שרוני: אם יבואו אלי שיגידו שיש נושא מסוים שלא נכלל, נעשה רשימה ונכליל את זה.

משה שרוני: אי אפשר להכליל את הכל.

יואב קריים: צריכה לקום ועדה מקצועית, שתבחר מחדש רשימת ליקויים שונה.

יואב קריים: רשימת הליקויים הזאת, עם התיקון החדש או בלי התיקון החדש, אינה רלוונטית.

משה שרוני: אתה יודע מה הפחד שלי?

משה שרוני: אם אנחנו נקבע ועדה חדשה של מומחים והם יגיעו למסקנות אחרות ממה שאתה חושב, מה תגיד לי אז?

משה שרוני: אתה תגיד לי, הוועדה הזאת לא בסדר ותמנה ועדה אחרת.

משה שרוני: לא יכול להיות שאתם תפסלו ועדות של ביטוח לאומי.

משה שרוני: אתם יכולים להגיד, כי יש ועדה בתל השומר שהיא הכי טובה וועדה אחרת שהיא לא טובה.

משה שרוני: אתם לא יכולים לפסול ולקבוע שוועדה ציבורית טובה יותר.

משה שרוני: מה מבין שופט בנכות?

משה שרוני: אנחנו צריכים להיות מציאותיים ולבדוק מה אפשר לתקן.

יואב קריים: יש לנו מה להגיד כמעט על כל סעיף ברשימת הליקויים.

יואב קריים: רשימת הליקויים הזאת היא דבר עתיק.

יואב קריים: כל יום שעובר, היא הופכת להיות ליותר לא רלוונטית.

יואב קריים: תבחר אתה את הגוף ואת ההרכב.

יואב קריים: הרשימה הזאת צריכה להשתנות, לא רק הסעיף בו אנחנו דנים.

חיים אמסלם: זה נושא רגיש.

חיים אמסלם: אתם רוצים לשפר את התנאים לקבלת ההטבות של אחוזי הנכות, אבל מצד שני יכול להיות שזה לא יהיה לטובתכם.

חיים אמסלם: יש נחיצות לכך שיהיו קריטריונים ברורים לקביעת אחוזי הנכות.

חיים אמסלם: לפעמים אין לדיין אלא מה שעיניו רואות.

חיים אמסלם: לפעמים אנשים נופלים בין הקריטריונים, ויש אנשים שמגיע להם והם אינם נמצאים בתוך רשימת הקריטריונים.

חיים אמסלם: אולי צריכה לקום ועדה, שתביא לדיון נוסף אנשים שקופחו על ידי ועדות קודמות.

חיים אמסלם: הרשימה ברורה לנו, ואתם מלינים על זה.

חיים אמסלם: מה המוצא?

משה שרוני: בואו נתרכז בנושא הדיון.

קובי כהן: אנחנו מדברים כאן על סעיף אחד מתוך רשימת ליקויים.

קובי כהן: הרשימה הזאת לא עודכנה עשרות שנים.

קובי כהן: אנחנו מדברים על עשרות מחלות חדשות שלא מופיעות ברשימה.

קובי כהן: אנחנו מדברים על בעיות שלא מוכללות ברשימה, למרות שהן ידועות כבר עשרות שנים.

קובי כהן: אם אנחנו נתחיל היום לפרוט את את הנושא הזה לסעיפים, אנחנו נהיה עסוקים כאן בסעיף אחרי סעיף.

קובי כהן: נכון יהיה לקחת את ההסכם כמו שהוא ולעדכן אותו ולשפץ אותו בהתאם לרוח השינויים שהתרחשו.

קובי כהן: אני מבקש מהוועדה, שהעדכונים לא ייעשו על ידי המוסד לביטוח לאומי, שהוא המוסד שמשלם, אלא על ידי ועדה רפואית בלתי תלויה, כדי שנחוש שאנחנו מקבלים פה צדק.

אריה אלדד: רשימת הליקויים אכן ראויה להתבוננות מחודשת.

אריה אלדד: חלפו שנים וראוי לעיין בה.

אריה אלדד: אין בכך ולא כלום עם הצורך הברור לתקן היום מה שמונח לפנינו, שהוא ברור בתקנות.

אריה אלדד: אם יש דבר אחד שאנחנו מוצאים ויכולים לתקן אותו, צריך לתקן אותו.

אריה אלדד: בלי שום קשר לזה, צריך לקרוא למוסד לביטוח הלאומי לבחון מחדש את רשימת הליקויים בסעיפי המחלות האלה, באופן כזה שנקודת המוצא שלנו תהיה פונקציונלית, ולא בהכרח האבחנה הרפואית.

דורון יהודה: יש כל כך הרבה תביעות משפטיות בסוגיה של סעיף א7.

דורון יהודה: הנכים טוענים שבמקום לתת להם את מה שמגיע להם, נותנים להם פחות.

דורון יהודה: אנחנו רוצים למנוע את הניסיון הזה, להוריד לציבור הנכים את האחוזים.

דורון יהודה: אנחנו מדברים על נכים שיש להם קשיי הליכה איומים.

דורון יהודה: יותר קל לי להגיד לך לתת לנכה מסוים אפס.

דורון יהודה: אם אני אתן לו אפס ואני אביא אותו לפה, אתם תבינו שמדובר בפשע.

דורון יהודה: אם נתנו לו 40%, אתם תגידו שהרופא קבע זאת.

אריה אלדד: זה נכון לגבי כל הליקויים.

דורון יהודה: לכן אני אומר, שבכל הסעיפים הם עושים התאמה.

דורון יהודה: מבקר המדינה לא דיבר רק על סעיף א7, הוא דיבר על הסעיף המותאם שנעשה לגבי כל הסעיפים ברשימת הליקויים.

אבנר עורקבי: יש בעיה עם מבקר המדינה, שהוא אומר שזה לא חוקי וצריך לעשות סעיף מתואם.

אבנר עורקבי: בואו נעשה סעיף מתואם עד שנוכל לעדכן את הרשימה.

אבנר עורקבי: שיתאמו את הסעיף בהתאם לנכה ושזה יהיה חוקי.

רועי קרת: ריבוי התיקים בבית הדין היא הבעיה שנגרמת מכך שבסעיף אין מדרג.

רועי קרת: מבקר המדינה התייחס באופן כללי להסכם הניידות, אבל הפריט היחידי שהוא ציין הוא פריט א7.

רועי קרת: זה הפריט הכי בעייתי, כי המדרג בו הוא אפס או 100%.

מוריץ לוי: אני הורה של נכה 100%.

מוריץ לוי: ביקשתי ממשרד הבריאות ניידות, ואמרו לי שכיוון שאין לו בעיה ברגליים לא מגיע לו.

מוריץ לוי: יש לו בעיה מוטורית במוח.

מוריץ לוי: הוא לא מסוגל לנסוע באוטובוס.

מוריץ לוי: הוא יעלה שתי מדרגות וירד שלוש ולא ייתן לאף אחד לעלות.

מוריץ לוי: כאשר אני לוקח אותו למסעדה, אני חייב לעמוד חצי קילומטר מהמקום.

מוריץ לוי: הוא הולך שני צעדים קדימה ושלושה צעדים אחורה.

מוריץ לוי: אי אפשר להשתלט עליו.

מוריץ לוי: אני לוקח אותו עם הרכב שלי, כי הוא לא מסוגל לנסוע באוטובוס או במונית.

מוריץ לוי: הוא לא נכה ברגליים, אבל הוא לא מסוגל ללכת.

פנחס ברויאר: אצלנו הבעיה של ניידות בגפיים עליונות, היא פיזית.

פנחס ברויאר: אדם קטוע ידיים אינו יכול לנסוע ברכב ציבורי, ואין סעיף שמתייחס אליו.

פנחס ברויאר: 5 שרי העבודה והרווחה במשך 9 שנים ניסו לפתור את זה, מאורה נמיר והלאה.

פנחס ברויאר: אף פעם לא הגיעו להסכם.

פנחס ברויאר: יש פה נקודה חשובה.

פנחס ברויאר: קטועי גפיים צריכים להיכנס לסעיף של ניידות.

פנחס ברויאר: הוא לא יכול להשתמש ברכב.

פנחס ברויאר: צריך לקחת את זה בחשבון.

משה שרוני: הצעה הראשונה שלי, היא שהמוסד לביטוח לאומי יתחייב לא לזמן אנשים לבדיקה מחודשת עקב תיקון הסעיף הזה.

משה שרוני: האם זה מקובל עליכם?

רועי קרת: אנחנו לא מזמינים אנשים שכבר נבדקו לבדיקה מחודשת רק בגלל שההסכם תוקן.

רועי קרת: אם אדם מחליף את הרכב, הוא נבדק ממילא מחדש.

קריאה: למה?

משה שרוני: הביטוח הלאומי לא יזמין אף אחד לבדיקה מחודשת.

רועי קרת: רק בשל הסעיף הזה.

משה שרוני: אם האיש רוצה בדיקה, זאת בעיה שלו.

משה שרוני: אנחנו נבדוק אם התיקון טוב או שצריך לעשות עוד תיקונים לתקופה מוגבלת.

ג’ודי וסרמן: כלומר, התיקון הזה ייעשה לתקופה מוגבלת ובסוף התקופה ייבדק האם להמשיך בתיקון או לא.

משה שרוני: בדיוק.

משה שרוני: אם צריכים לתקן את מה שלא היה טוב, אנחנו נתקן זאת.

ג’ודי וסרמן: לאיזו תקופה אנחנו קובעים את זה?

משה שרוני: בין שנתיים לשלוש שנים.

וילמה מאור: 3 שנים.

משה שרוני: שנתיים.

רועי קרת: אבל מחליפים רכב כל 3 שנים וחצי.

משה שרוני: למה לריב?

משה שרוני: האישור מאושר לתקופה של שנתיים וחצי בלבד.

ג’ודי וסרמן: התיקון מאושר לתקופה של שנתיים וחצי בלבד, כאשר לאחריה המוסד לביטוח הלאומי יחזור עם הנתונים כדי לבקש את הארכת התיקון או את תיקון התיקון.

משה שרוני: והביטוח הלאומי מתחייב שלא לזמן אנשים לבדיקה נוספת בגלל הסעיף הזה.

משה שרוני: תודה רבה, הישיבה נעולה.