ועדת החוקה, חוק ומשפט, כנסת 17, פרוטוקול מספר 38, 2006-07-26 12:00

מנחם בן-ששון: ברוכים הבאים.

מנחם בן-ששון: אני רוצה להגיד מילה אחת בכל זאת בשבח הלא נורמליות של הנורמליות.

מנחם בן-ששון: למעלה, הילדים שלנו והילדים שלכם, וחברים, נלחמים ממש.

מנחם בן-ששון: בחדר הסמוך לי נמצא גוף שמבקר את המלחמה, וכך צריך להיות, בודקים, מציעים, מעירים את ההערות.

מנחם בן-ששון: אבל הכול נעשה בשביל מה שאנחנו עושים פה, שהחברה הזאת תמשיך להיות נורמלית.

מנחם בן-ששון: אם אנחנו לא נעשה את העבודה, מי יעשה אותה?

מנחם בן-ששון: עם כל תחושת האבסורד שיש בין מה שקורה בין חדר לחדר, כאן החיים האמיתיים, במקום שבו מתקנים על מנת שאפשר יהיה להזרים את הדם, שבמקרה הזה הוא החמצן הכלכלי של המדינה.

מנחם בן-ששון: מכתבו של שר המשפטים מדבר בעד עצמו ומגדיר לנו למה אנחנו הולכים.

מנחם בן-ששון: אני לא רוצה להרבות בדיבורים, אלא להגיע לעבודה.

מנחם בן-ששון: את חוק ההקלות לעסקאות של בעלי עניין, התיקון שנעשה בתש"ס, כל חברי ועדת החוקה שנוכחים כאן, או זוכרים או קראו.

מנחם בן-ששון: החוק של 1999 חל על כל חברה שהתאגדה בישראל, גם חברות שמניותיהן רשומות למסחר בבורסה מחוץ לישראל.

מנחם בן-ששון: סעיף 364, שלפיו כתב לנו שר המשפטים את מכתבו, וסעיף 366 לחוק החברות, אלה הסעיפים שמאפשרים, במקרה הזה, להקל הקלות שהן אדקבטיות למה שקורה בעולם הגדול.

מנחם בן-ששון: אנחנו לא משחררים את האנשים מאחריות, אבל אדם שהוא חבר בחברה שנסחרת בבורסות אחרות, ושם כללי העבודה הם לא פחות טובים, אבל הם שונים במעט, ראשית, לא מכפיל עליו כפל עול, ושנית, הוא מתאים את עצמו.

מנחם בן-ששון: ההתאמות היום הן בשלושה מוקדים עיקריים.

מנחם בן-ששון: הקלות לעניין כתבי הצבעה, אגב, זה מאוד מאוד מקביל למה שאנחנו עושים בישיבות אחרות של הוועדה, סוף-סוף האלקטרוניקה מגיעה ואנשים מגיעים למסקנה שאפשר להצביע ולתת חוות דעה או להשתתף בדיון בדרך אחרת; הקלה לעניין דירקטורים חיצוניים, זה בעיקר ענייני רוטציה, אם אני מבין נכון; הקלה לעניין מומחה בעל מומחיות חשבונאית פיננסית.

מנחם בן-ששון: כאן זה לגבי איכויות, אם נמצא מומחה כזה בוועדת הביקורת בחברות חיצוניות, אני לא מדבר על חברות ישראליות, במקרה שהרכב הדירקטוריון הוא הרכב מקצועי מספיק, גם אם לא מדובר באדם בעל מומחיות חשבונאית פיננסית.

עמירה שיראל: אין חברות ישראליות.

מרים אילני: ניירות הערך נסחרים מחוץ לישראל.

מנחם בן-ששון: אם יש מישהו שיש לו התנגדות למגמה הכוללת, בבקשה.

מנחם בן-ששון: אם לא, נקרא את התקנות ונשחרר את האנשים.

גד סואן: אני רוצה לשבח את משרד המשפטים שהביא את הדבר הזה לכאן, וכמובן, את הרשות לניירות ערך, שתומכת בהקלות האלה.

גד סואן: השם שכשמו, "תקנות ההקלות".

גד סואן: זה בא להקל על החברות, חברות ברישום כפול, חברות שנסחרות רק בחוץ לארץ, שאי אפשר להחיל את הדין עליהן כמו כאן בלי להכביד יתר על המידה על מה שנהוג בחוץ לארץ.

גד סואן: שם יש דרישות אחרות, וממילא התרנו להן לפעול שם בדרך שבה הן פועלות.

גד סואן: המגמה הזאת היא ברוכה וראויה.

מוטי ארד: משרד עורכי דין שלנו פנה למשרד המשפטים בבקשה להקלה.

יצחק לוי: אתה מברך?

מוטי ארד: אני מברך ביותר.

מנחם בן-ששון: אני מציע שנקרא את התקנות, כשנגיע לסעיף קטן (ז) אני אחדד את תשומת לבם של חברי הכנסת הנוכחים, ונקבל את הדברים מתוך הכרה על המשמעות של זה.

תמי סלע: כבר היום יש תקנות שקובעות הקלות בכל מיני עניינים לגבי חברות שהמניות שלהן, או כפולות או נסחרות רק מחוץ לישראל.

תמי סלע: פה, התיקון הראשון הוא בתקנה 3 לתקנות הקיימות.

תמי סלע: בתקנה 3(א), בנוסף לכתבי ההצבעה שכבר היום, אם החברה היא חברה שנסחרת מחוץ לישראל, לגבי בעלי מניות שהם מתגוררים מחוץ לישראל, המען שלהם מחוץ לישראל, לא צריך לשלוח אליהם את כתבי ההצבעה, כיוון שעל פי הדין של מדינת החוץ זה נשלח אליהם, אותו דין יחול גם על הודעות עמדה, שאלה הודעות שבעלי מניות או הדירקטוריון רוצים לשלוח לבעלי מניות לקראת הצבעה שתהיה, כדי לשכנע אותם לתמוך בעמדה מסוימת.

תמי סלע: זה לא שינוי דרמטי.

מרים אילני: זו בעיקר הבהרה, כיוון שראינו את כתבי ההצבעה והודעות עמדה כמכלול אחד.

תמי סלע: סעיף קטן (ב) פוטר מהוראות שקיימות היום לפי החוק לגבי המצאה של כתבי הצבעה והודעות עמדה לבעלי מניות, והוא פוטר, כאשר על פי הדין האחר יש חובה להמציא את כתבי ההצבעה והודעות העמדה.

מרים אילני: גם אם אין חובה, בפועל הם ממציאים את כתבי ההצבעה- - -

תמי סלע: איך יודעים את זה?

תמי סלע: הדינים שאנחנו מפנים אליהם, זאת אומרת, תאגיד מדווח, אנחנו לא יודעים אם הוא יכול לפי הדין, אבל אני שולחת בפועל כתבי הצבעה, ואנחנו פוטרים את כתב ההצבעה שלנו.

תמי סלע: אם את ממציאה, ובעוד שנתיים תפסיקי, כי אין לך שום חובה.

מרים אילני: היא תהיה פטורה.

תמי סלע: כל הזמן אתם בודקים את זה?

מרים אילני: בדיקה On line.

תמי סלע: מי אחראי על הבדיקה הזאת?

מרים אילני: בעלי המניות עצמם.

מנחם בן-ששון: הרשות לא עוקבת אחרי זה?

שיראל עמירה: אנחנו רואים בזמן אמת את כתבי ההצבעה שהחברה ממציאה.

מנחם בן-ששון: היה וראיתם שיש פער של זמן, ומישהו נרדם?

שיראל עמירה: ראשית, יכול להיות שלא נראה את זה בזמן אמת, אנחנו לא מחויבים בבדיקת כל דוח ודוח, ולא תמיד אנחנו רואים את זה.

שיראל עמירה: למעשה, חברה שלא יהיה לה דין זר להמציא כתבי הצבעה שם, ובכל זאת היא תפטור את עצמה, היא הפרה את החוק.

מנחם בן-ששון: מתי נתפוס את זה?

מרים אילני: כל הפרה של חוק החברות היא באותו אופן, היא בדרך כלל בדיעבד.

שיראל עמירה: למעשה, אנחנו חשבנו לפטור חברות שיש להן חובת Proxy בחוץ-לארץ- - -

תמי סלע: חובת Proxy, זה אומר להמציא את כתבי ההצבעה.

שיראל עמירה: לא רק להמציא את כתבי ההצבעה, אלא לאפשר הצבעה שלא על ידי התייצבות.

שיראל עמירה: חשבנו לפטור אותן מהלוגיסטיקה שיש פה, וזה, דבר ראשון, לתת סט נוסף לפי הדרישות כאן ובשפה נוספת, שזה עברית, ובאנגלית, שזה מה שקורה שם.

שיראל עמירה: הדבר השני זה הזמנים, זאת אומרת, שאם התקנות בישראל קובעות 35, לשם דוגמה, התקנות לפי הנסד"ק או כללי הבורסה או כללי הרגולטורים בחוץ-לארץ קובעים מועד אחר, לאפשר להם המועד ששם.

שיראל עמירה: זה מה שמעלה את השאלה, האם אי אפשר לקרוא לפי התקנה שגם כשאין חובת Proxy בחוץ-לארץ, כלומר, חברה על פי תקנונה, למשל מאפשרת Proxy שם, אז אני לא בטוחה שאת הזמנים אנחנו רוצים לאפשר לשיקול דעתה של החברה ולא של רגולטור אחר.

מרים אילני: מבחינה טכנית ההצעה הזאת מאוד בעייתית, כי צריך לבחון את הזמנים שחלים שם.

לימור סולומון: אם אין חובת Proxy, אין זמנים.

תמי סלע: הבעיה היא שהתקנה קובעת שמועדי הדיווח וההמצאה לפי דין מדינת חוץ.

תמי סלע: יכול להיות שבכלל אין חובה לפי דין מדינת חוץ.

מרים אילני: אם אין חובה, אין לוח זמנים.

תמי סלע: לפי מה הם ימציאו את זה?

מרים אילני: לפי התקנון שלהם.

מרים אילני: אם הם לא עושים את זה מכוח חובה שבדין, הם עושים מכוח חובה שבתקנון, והם קובעים לעצמם את הזמנים בתקנון.

תמי סלע: אז זה לא תואם את התקנה פה, כי פה אומרים שזה לפי הדין.

מרים אילני: דין מדינת החוץ כולל גם אפשרות- - -

תמי סלע: אולי צריך להגיד שאם אין חובה בדין, המועדים לפחות יהיו לפי המועדים שלנו.

מרים אילני: אני לא יכולה להתחבר למועדים שלנו, משום שהמועדים שם שונים, ההפצה שם שונה.

מנחם בן-ששון: אם יש מועדים, אין בעיה.

מנחם בן-ששון: שאלנו, מה קורה אם אין מועדים, ואז צריך לתת רגולציה.

מרים אילני: תמיד יש זמנים, השאלה אם הם על פי דין או על פי התקנון של החברה.

מרים אילני: התקנות יהיו לפי דין מדינת החוץ, ההנחה היא שהדין מאפשר לה לקבוע את זה בתקנון, ולכן היא קבעה את זה בתקנון.

מרים אילני: יש לך הגדרה מה זה דין מדינת חוץ.

מנחם בן-ששון: "'דין מדינת חוץ' – דין המדינה שבה הוצעו המניות לציבור או שבה רשומות המניות למסחר בבורסה, לרבות כללים והנחיות הנהוגים בבורסה האמורה.

מנחם בן-ששון: "

מרים אילני: אני רוצה להסביר את הרעיון שבהקלה הזאת.

מרים אילני: ההקלה הזאת אומרת שמשקיע, גם אם הוא ישראלי, והשקיע בניירות ערך של חברה שנסחרת רק בחוץ-לארץ או בחברה שנסחרת גם בישראל וגם בחוץ-לארץ, ולכן לפי חוק ניירות ערך הדיווחים הם לפי הדין הזר, קיבל על עצמו את כל הכללים של הדין הזר, מה שהזר יקבל, הוא יקבל, אני לא רוצה ליצור מנגנון אחר.

יצחק לוי: לגבי המועדים.

מרים אילני: אם האפשרות לשלוח את זה על פי התקנות- - -

גד סואן: יכול להיות שאין חובה להוציא Proxy, אז אין צורך במועדים.

מנחם בן-ששון: אם כך, הקולה לא במקום.

מרים אילני: אפשר לכתוב את זה בדרך אחרת.

מרים אילני: מועדי הדיווח וההמצאה לא יהיו לפי החוק שלנו.

מרים אילני: הרעיון שאני פוטרת אותם מהמועדים שלנו, אם מפריע לך המונח "לפי דין מדינת החוץ".

מרים אילני: הרעיון הוא שאני לא יכולה לחבר אותם ללוח-הזמנים שלנו.

מרים אילני: הרי כל התקנה הזאת נולדה כי באו אלינו החברות ואמרו שהן לא מסתדרות, יש להם שם הוראות ופה הוראות.

מנחם בן-ששון: יש דבר כזה בסעיף קטן (ד) שנקרא "מועדי דיווח והמצאה".

מנחם בן-ששון: היה אם אין מועדי דיווח והמצאה במדינת חוץ, מה שאת אומרת הוא כך: מועדי דיווח והמצאה – במקרה שיש מועדים כאלה במדינת החוץ, יהיו לפי דין מדינת חוץ, במקרה שאין כאלה, הם יהיו לפי דיננו.

תמי סלע: מה שמטריד אותי.

תמי סלע: האחד, לעניין המועדים.

תמי סלע: אם החוק אצלנו קבע מועדים, כנראה הוא לא סמך על זה שהחברות יקבעו בתקנון מועדים שהם מספקים, והוא רצה לקבוע בעצמו את המועדים, ואז אנחנו מוותרים על העניין הזה, כשבעצם גם הדין הזר לא בטוח קובע מועדים שעונים על אותם רציונלים.

מרים אילני: אני יכולה להוריד את הסעיף הזה.

מרים אילני: הסעיף הזה מבהיר.

מרים אילני: בעצם, התקנה הזאת אומרת שכל המנגנון הזה לא חל כאשר יש דין אחר שחל עליו.

שיראל עמירה: לא דיברתי על המועדים, אני אומרת שיש דין אחר שחל עליו.

שיראל עמירה: אמרנו שאנחנו רוצים, קודם כול, שילכו לפי הדין בחוץ-לארץ שקובע חובת Proxy, הוא לא קובע אותה על התושבים הזרים.

מרים אילני: זה חוץ מזה.

מרים אילני: אמרנו יש מצבים שבהם הדין הזר אומר שיש חובת Proxy, אבל היא לא תחול על מי שמחוץ למדינה.

מרים אילני: לכן אמרנו שגם אם הדין הזר לא מחייב אותך לשלוח לחוץ-לארץ, תהיה החלה גם אם אתה שולח לכולם באופן וולונטרי, כי הדין הזר לא מחייב אותך, אבל אתה חייב לשלוח.

מרים אילני: זאת היתה הכוונה.

מנחם בן-ששון: מה היתה הבעיה אם תנסחי אחרת את סעיף קטן (ד)?

מרים אילני: אני יכולה להוריד את סעיף קטן (ד).

מרים אילני: זו הבהרה להגיד שגם המועדים שונים.

מוטי ארד: את יכולה לכלול את זה ב"לרבות".

מוטי ארד: לכתוב: לרבות מועדי הדיווח המצ"ב.

תמי סלע: מה שמטריד פה זה דווקא מצב שאין חובה מכוח הדין הזר, וחברה ממציאה וולונטרית, ואין לי דרך לדעת אם מאיזה סיבה היא לא עושה את זה.

מרים אילני: העמידה בהוראות היא בבחינה בדיעבד אם עמדו בהן או לא, ואז יש אפשרות לתביעה.

שיראל עמירה: זאת לא בעיה, תמי סלע.

שיראל עמירה: את יוצאת מנקודת הנחה שהחברה נורמטיבית.

מרים אילני: סעיף קטן (ד) מיועד להגיד שאני לא צמודה למנגנון הזר, כי היתה לי בעיה טכנית עם הזמנים, היתה לי בעיה טכנית עם הטפסים.

מרים אילני: ההקלה הזאת נובעת מבעיות טכניות בגלל המנגנון הכפול.

מרים אילני: גם בלי סעיף קטן (ד) היה ברור שכל המנגנון הישראלי לא חל, רציתי רק להבהיר את זה.

מנחם בן-ששון: מה כן חל?

מרים אילני: המנגנון הזר.

מנחם בן-ששון: אם במנגנון הזר יש לקונה מסוימת שקיימת אצלנו, את מוותר לו עליה או לא?

מרים אילני: כן, אין לי ברירה, אני לא יודעת איזה מנגנון חל, אני לא יכולה לבדוק את כל המנגנון.

מרים אילני: הרעיון, שאם באופן כללי החברה שולחת כתבי הצבעה ומאפשרת לבעלי המניות שלה להצביע באמצעות כתבי הצבעה, אני לא בודקת את פרטי ההסדר, אין לי אפשרות כזאת, הם גם משתנים מן הסתם.

גד סואן: ההגדרה פה של "דין מדינת חוץ", כתוב בה "לרבות כללים והנחיות הנהוגים בבורסה".

מנחם בן-ששון: קראתי את זה קודם, אבל מה שחסר לי שם זה תקנות.

מנחם בן-ששון: האם אתן רוצות למחוק?

שיראל עמירה: לא למחוק.

יצחק לוי: עדיף למחוק.

מרים אילני: אתם רוצים להגביל רק למקרים שהחובה היא על פי דין.

שיראל עמירה: מחיקת הסעיף תגרום לנזק, כי היא תגרום לאי בהירות.

שיראל עמירה: במצב שבו ה- Proxy מוסדר בדין, לרבות בורסה במדינה אחרת.

שיראל עמירה: אני רוצה שיהיה ברור שאם הדין שם מקל גם מבחינת מועדים, הוא הדין.

שיראל עמירה: ולכן אם אני אמחק את הסעיף, יכול להיות שזה לא ברור.

תמי סלע: צריך להוסיף בסעיף קטן (ב) שיש חובה על פי הדין.

שיראל עמירה: מה שצריך להבהיר, שהמצב שקיים היום, שגם באותן מדינות שיש חובת Proxy אין חובה לשלוח לתושבי מדינת החוץ.

שיראל עמירה: אנחנו רצינו לקבוע שברגע שיש דין, פלוס שהם לוקחים על עצמם וולונטרית את החובה לשלוח לכאן, אז יש פטור.

תמי סלע: לא צריך להגיד שיש חובה על פי הדין לשלוח לכל בעלי המניות, אבל שקיים דין שמחייב להמציא כתבי הצבעה.

יצחק לוי: למה שלא נוסיף (ב)(2) "לרבות מועדי דיווח והמצאה"?

תמי סלע: הבעיה פה היא אחרת.

תמי סלע: מבחינתי, יותר מטריד שההקלה פה חלה גם אם זה המצאה וולונטרית שהחברה מבצעת לא לפי שום דין, ואני לא יודעת את הכללים ואת המועדים שלה.

תמי סלע: ואני מעדיפה לתת את הפטור כשזה חובה על פי דין, כשזה משהו מסודר.

מנחם בן-ששון: היתרון בסעיף קטן (ד), שכאשר ברוב המקרים יש Proxy ויש מועדים, אנחנו כן מרוויחים דיווח גם למערכת הישראלית, ואם אתה מוחק את זה, יכול להיות שלא תקבל אותה בכלל.

מרים אילני: יש לי פתרון.

מרים אילני: אני אכתוב: אני מוסיפה בתקנה 3(ב)(1), דין מדינת החוץ מחייב את החברה להמציא לבעלי המניות כתבי הצבעה זרים, והחברה ממציאה לכל בעלי מניותיה.

מרים אילני: תודה רבה.

תמי סלע: הנוסח של (ב)(1) יהיה: דין מדינת החוץ מחייב את החברה להמציא לבעלי המניות כתבי המצאה זרים, והחברה ממציאה לכל בעלי מניותיה, לרבות בעלי מניות לפי סעיף 177(1) לחוק כתבי הצבעה כאמור.

מנחם בן-ששון: וסעיף קטן (ד) נשאר, כי הוא מקבל משמעות.

מוטי ארד: אם זה וולונטרי, זה אומר שחל הדין הישראלי.

תמי סלע: סעיף קטן (ה) מחיל על חברי בורסה תקנות.

תמי סלע: בתקנה 5 יש מחיקה של סעיף קטן (א) שדיבר על כך שדירקטור לא חייב להיות תושב ישראל, וזה משהו שנקבע כבר בחוק כחלק מהחוק העיקרי, אז לא צריך להגיד אותו כהקלה בתקנות.

תמי סלע: בסעיף קטן (ז) מדובר על תקופות כהונה של דירקטור חיצוני.

תמי סלע: על פי החוק הישראלי דירקטור חיצוני, כחלק מהמנגנון שמבטיח את אי התלות שלו בחברה, נקבעו לו תקופות כהונה מוגבלות.

תמי סלע: זאת אומרת, הוא ממונה לשלוש שנים, ומאוד קשה תוך כדי שלוש השנים האלה לפטר אותו, זה לא בקלות, זו פרוצדורה, ואפשר להאריך את זה לשלוש שנים, פעם אחת.

תמי סלע: זאת הקלה ביחס לפקודה שזה היה חמש שנים פעם אחת, וזהו, גם מהטעמים של אי תלות.

תמי סלע: כאן בעצם מציעים לאפשר להאריך את זה מעבר לשלוש שנים בפרוצדורה מיוחדת ובנסיבות שבהם מאשרים שהמומחיות של אותו דירקטור חיצוני מאוד חשובה לטובת הצלחתה של החברה, והאישור של המינוי הוא בפרוצדורה שמבטיחה שלא בעלי השליטה לבד משפיעים על ההחלטה באסיפה הכללית, כי צריך להיות שם רוב מיוחד של בעלי מניות שהם לא בעלי השליטה.

תמי סלע: רציתי את ההסבר לעניין הזה.

תמי סלע: צריך לשים לב שזה בלי שום הגבלה, שאפשר להאריך ולהאריך.

מרים אילני: השאלה ברורה ונכונה, לי באופן אישי היה קושי עם ההקלה הזאת.

מרים אילני: אין ספק שחוק החברות קובע את המגבלה של שלוש ועוד שלוש, שלא ייווצר מצב שהדירקטור החיצוני הוא לנצח ואין פיקוח עליו כי אין מישהו חדש שבא להחליף אותו, והזמן יוצר תלות מסוימת בין החברה לבין ההנהלה לבין בעל השליטה.

מרים אילני: זו הקלה בעייתית, ולא בקלות הסכמנו לה.

מרים אילני: מה שקרה, שבאו אלינו חברות שנסחרות בחוץ-לארץ ואמרו: יש לנו דירקטורים חיצוניים, מומחים בתחום, איך שהם עוזבים אותנו, חברות מתחרות עטות עליהם.

מרים אילני: מעבר לזה, החוק בארצות-הברית לא קובע מגבלה על הדירקטורים הבלתי תלויים של חברה.

מרים אילני: גם בארצות הברית, לפי כללי הבורסה, יש הגדרה של הבלתי תלויים.

מרים אילני: לבלתי תלויים שם, אין עליהם את המגבלה הזאת, הם יכולים לכהן כמה שנים שהחברה רוצה.

מרים אילני: בהינתן שהמשטר שחל על החברות האלה בכלל, וההקלה שעשינו כאן זו רק הקלה על חברות שנסחרות בתוספת השנייה, שזה בפועל, New York Stock Exchange, American Stock Exchange, והנסד"ק, שזה שלוש בורסות שבדקנו את הכללים שחלים עליהן.

מרים אילני: מעבר לדין הישראלי יש כללים לגבי אי תלות של הדירקטורים, ויש חובה לרוב של דירקטורים בלתי תלויים בדירקטוריון, ויש חובה של כל חברי ועדת הביקורת להיות בלתי תלויים.

מרים אילני: זאת אומרת, יש להם עוד "שלייקעסים" לעומת אלה שיש לנו.

מרים אילני: בהינתן כל זה חשבנו שאפשר לבוא לקראתם ולתת את ההקלה הזאת.

שיראל עמירה: היתה עוד סיבה, לא רק המצב המשפטי, אלא המצב שבו השוק נוהג.

שיראל עמירה: אם לא מרוצים, מפטרים דח"צים, השוק יותר מגיב, בתי המשפט יותר מעורבים.

אברהם מיכאלי: התקופה המצטברת היא תשע שנים?

מרים אילני: היא בלתי מוגבלת.

מרים אילני: עם זאת, הסכמנו להקלה הזאת, אבל הכנסנו כמה כללים שצריך יהיה אישור של ועדת הביקורת והדירקטוריון.

מנחם בן-ששון: זה לא אוטומטי.

מרים אילני: הדירקטור הספציפי הזה, בגלל המומחיות שלו, הם צריכים אותו ליותר שנים.

מרים אילני: וחשוב להבהיר, כל תקופת הארכה נוספת היא באישור של שליש בלתי נגוע, וזה גם לפי הסעיף הקיים, סעיף 245.

מרים אילני: גם לגביו, כל תקופת הארכה נוספת צריכה להיות באישור של שליש בלתי נגוע מהציבור.

מרים אילני: מכל הטעמים האלה חשבנו שאפשר להיענות לבקשה.

מנחם בן-ששון: תודה על ההבהרות.

מנחם בן-ששון: תקראי בבקשה את הסעיף.

תמי סלע: "על אף האמור בסעיף 245 לחוק, חברת חו"ל או חברה כפולה שמניותיה רשומות למסחר בבורסה המנויה בתוספת השנייה לחוק ניירות ערך" – אלה שלוש הבורסות שמנתה מרים אילני – "רשאית למנות את הדירקטור החיצוני לתקופות כהונה נוספות שכל אחת מהן לא תעלה על שלוש שנים, ובלבד שהתקיימו כל אלה: (1) ועדת הביקורת, ולאחריה הדירקטוריון, אישרו כי לנוכח מומחיותו ותרומתו המיוחדת של הדירקטור החיצוני לעבודת הדירקטוריון וועדותיו, המינוי לתקופת כהונה נוספת הוא לטובת החברה; (2) המינוי לתקופת הכהונה הנוספת נעשה לפי סעיף 239 לחוק;" – הוא הסעיף שדורש את האישורים המיוחדים – "(3) התקופה שכיהן בה כדירקטור חיצוני והנימוקים של ועדת הביקורת והדירקטוריון להארכת תקופת הכהונה הוצגו בפני האסיפה הכללית קודם אישורה".

תמי סלע: שקלתם, אגב, ליצור איזו מגבלה?

מרים אילני: חשבנו בהתחלה לעוד שלוש שנים, ואז אמרנו שעוד שלוש שנים יבואו ויבקשו עוד הארכה.

מנחם בן-ששון: השיקול הוא לפתות אנשים שהחברה שלהם תיסחר בשתי בורסות.

מנחם בן-ששון: אם אתה מקשה, אוטומטית אתה מאבד אותם.

מנחם בן-ששון: הם לא ישחקו כאן, הם גם לא ידווחו לך.

תמי סלע: יש איזה דרך אחר כך לבחון את זה?

מרים אילני: אני אבדוק את נימוקי הדירקטוריון וועדת הביקורת, שהם צריכים להיות מדווחים.

תמי סלע: אפשר לראות לגבי איזה אנשים מחילים את זה, או שעכשיו זה יהיה באופן סיטונאי?

שיראל עמירה: ועדת הביקורת והדירקטוריון צריכים לקחת על עצמם אחריות שהם שקלו, ושהמינוי הוא מטעמים של מומחיות מקצועית שהוכחה כבר בעבר, ושנית, שהדבר הוא לטובת החברה.

שיראל עמירה: כשהחברה לוקחת את האחריות, היא עושה את השיקולים שלה, ואם יש בעל מניות שחושב שהפעולה הזאת לא סבירה, יש לו דרכים וסעדים.

מנחם בן-ששון: האם אחרי "אנרון" לא שינו את הכללים של הבורסה?

מרים אילני: כל הנושא של הבלתי תלויים נכנס אחרי "אנרון".

מרים אילני: החשש היה שאם הוא יעזוב בגלל המגבלה שלנו אחרי שש שנים, חברה אחרת תחטוף אותו.

תמי סלע: אולי את זה כדאי להוסיף.

מרים אילני: לא צריך לכתוב מהפחד שיחטפו אותו.

תמי סלע: סעיף קטן (ח) מדבר על המומחיות החשבונאית והפיננסית, ובעצם אומר, שאצלנו יש חובה שאחד הדירקטורים החיצוניים יהיה בעל מומחיות חשבונאית ופיננסית.

תמי סלע: ואם לפי הדין הזר אחד מהדירקטורים הבלתי תלויים הוא בעל מומחיות חשבונאית ופיננסית, לא דורשים שגם אחד הדירקטורים החיצוניים יהיה כזה, ומסתפקים בכשירות המקצועית.

תמי סלע: "(ח) על אף האמור בסעיף 219(ג) ו-240(א1)(1) לחוק" – שהם אלה שקובעים את החובה שאחד הדירקטורים החיצוניים יהיה בעל מומחיות פיננסית – "על חברה שמניותיה רשומות למסחר בבורסה המנויה בתוספת השנייה לחוק ניירות ערך, לא תחול החובה למנות דירקטור חיצוני בעל מומחיות חשבונאית ופיננסית, כמשמעותה בסעיף 240 לחוק, אם מכהן בה דירקטור בעל מומחיות חשבונאית ופיננסית שהוא דירקטור בלתי תלוי לעניין חברות בוועדת הביקורת על פי דין מדינת החוץ; כל הדירקטורים החיצוניים של חברה כאמור יהיו דירקטורים בעלי כשירות מקצועית, לפחות".

תמי סלע: כל המונחים האלה מוגדרים בתקנות שהותקנו.

אברהם מיכאלי: מה קורה בעולם במצבים דומים?

מרים אילני: דירקטור שהוא בלתי תלוי לפי הדין הזר, לפי הכללים של הנסד"ק, ה- New York Stock Exchange, American Stock Exchange, אנחנו יודעים את ההגדרות של הדירקטור הזה שיושב בוועדת הביקורת.

מרים אילני: אם הדירקטור הזה הוא מומחה פיננסי, אנחנו לא דורשים שגם הדירקטור החיצוני, על פי הדין הישראלי, יהיה מומחה פיננסי.

אברהם מיכאלי: נשמרנו הרבה יותר.

מוטי ארד: הם לא תאומים זהים, לכן אתה לא יכול להגיד שיש לי אותו, אז אוטומטית הוא מתאים לחוק הישראלי.

מוטי ארד: יש הבדלי גוון.

מוטי ארד: הדין בנסד"ק למשל מאוד מקשיח, כמו שמרים אמרה, חצי מהדירקטוריון חייבים להיות עצמאיים וכל הדירקטורים בוועדת הביקורת חייבים להיות עצמאיים ואחד מהם חייב להיות עם מומחיות חשבונאית פיננסית.

מוטי ארד: אומרים שאם יש אחד כזה, אתה לא צריך אחד שיהיה דומה לדין הישראלי.

תמי סלע: יש הוראת מעבר שמאפשרת לחברות, שפטרנו אותן מעניין השלוש שנים כמגבלה, למנות מישהו שהיה- - -

מנחם בן-ששון: זה סעיף לתפוס אותו מהר-מהר חזרה הביתה.

מנחם בן-ששון: תופסים את האנשים שלא יברחו.

תמי סלע: הוראת מעבר אומרת: "על אף האמור בסעיפים 240 ו-249 לחוק, חברת חו"ל או חברה כפולה רשאית למנות דירקטור חיצוני, בהתאם לתקנה 5 לתקנות העיקריות כנוסחה בתקנה 2 לתקנות אלה, מי שהיה דירקטור חיצוני בחברה ערב פרסומן של תקנות אלה, אף אם במועד המינוי או במועד כניסתו לתוקף של המינוי, לא כיהן כדירקטור חיצוני בחברה.

תמי סלע: "

מרים אילני: בסעיף 5(ז) ביקשתי להוסיף פסיק אחרי המילה "חברה כפולה".

תמי סלע: שיהיה ברור שהסיפה חלה גם על חברת חו"ל וגם על חברה כפולה.

תמי סלע: התיקון היחיד שהכנסנו הוא בסעיף 3(ב)(1) לעניין הדין שמחייב בנוסף להמצאה בפועל.

מרים אילני: התיקון שעשינו עכשיו צריך אותו גם בפסקה (2), החברה לא ממציאה, היא גם מאפשרת להם להצביע על פי דין מדינת החוץ.

מוטי ארד: תעלי את זה לסעיף קטן (ב).

שיראל עמירה: זה לא טוב.

יצחק לוי: אפשר להשאיר את זה לנסחים.

מנחם בן-ששון: מי בעד התקנות?

מנחם בן-ששון: אין מתנגדים.

מנחם בן-ששון: הצבעה בעד – פה אחד תקנות החברות (הקלות לחברות ציבוריות שמניותיהן רשומות למסחר בבורסה מחוץ לישראל), (תיקון), התשס"ו-2006 אושרו, בכפוף לתיקונים.

מנחם בן-ששון: הישיבה נעולה.