ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 17, פרוטוקול מספר 42, 2006-07-19 10:00

מיכאל מלכיאור: שלום, אני פותח את ישיבת הוועדה.

מיכאל מלכיאור: אנחנו מבקשים מהמנכ"ל לפתוח בדיווח.

שמואל אבואב: התבקשנו להציג את מידת ההיערכות של משרד החינוך סביב האירועים הביטחוניים המלווים כרגע את מחוז הצפון ואזור חיפה, ומעת לעת גם את המחוז הדרומי.

שמואל אבואב: נשאלנו מה אנחנו עושים בעת הזאת, בחופשת הקיץ, באילו בעיות נתקלנו ומה בכוונתנו לעשות אם המצב הזה יימשך מעבר למספר ימים.

שמואל אבואב: הפעולה הראשונה שעשינו, זה הקמת חדרי מצב.

שמואל אבואב: יש חדר מצב של משרד החינוך שעובד 24 שעות ביממה.

שמואל אבואב: הקמנו חדר מצב במחוז הצפוני, הקמנו חדר מצב במחוז חיפה, שהוא מלכד את כל הגורמים שקשורים במישרין ובעקיפין למצב.

שמואל אבואב: מינינו נציג של המשרד לכל יישוב ויישוב.

מיכאל מלכיאור: כמה אנשים יושבים בכל חדר מצב?

שמואל אבואב: 10-12.

שמואל אבואב: בחלק מן היישובים יש גם חדרי מצב וחדרי יישוב.

שמואל אבואב: הם מתורגלים לזה, יש להם את המיומנות ואת הניסיון.

שמואל אבואב: במקומות האלה האיש שלנו נמצא.

שמואל אבואב: בכל מקרה, מינינו נציג של המשרד לכל יישוב ויישוב.

שמואל אבואב: השאלה השלישית, היא איך המשרד שומר על קשר עם בעלי התפקידים השונים, בכדי לקבל תמונת מצב שמשקפת את מה שקורה בשטח, מנקודת מבט רב ממדית.

שמואל אבואב: בכל יום איש שממונה על ידי מתקשר למנהלי המחלקות לשירותים חברתיים באותם יישובים שבהם מדובר, והמחלקות לשירותים חברתיים משקפות את נקודת מבטם בממשק של הילדים.

שמואל אבואב: נציג אחר עוסק באיסוף החומר ממנהלי המחלקות לחינוך.

שמואל אבואב: אדם שלישי מצוי בקשר תמידי עם ראשי הרשויות.

שמואל אבואב: גם השרה וגם אני עושים סבב עם ראשי הרשויות, או במפגשים או בטלפונים יומיים.

שמואל אבואב: אגף שפ"י שלנו נמצא עם השירות הפסיכולוגי ובודק מה קורה בכל מקום ומקום.

שמואל אבואב: מי שאחראי אצלנו על תחום הביטחון מתקשר לכל הקב"טים.

שמואל אבואב: בכל יום עד אשר אנחנו מקיימים את הדיון היומי שלנו בהיערכות המצב, אנחנו מקבלים את תמונת המצב לא מנקודת מבטו של המשרד או של הנציג, אלא מכל הגורמים שעוסקים בתחום הזה.

שמואל אבואב: בכל יום ישנה ישיבת היערכות משותפת עם הצבא, גורמי משרד החינוך, אומנות לעם והחברה למתנ"סים.

שמואל אבואב: שם אנחנו עוברים סעיף- סעיף, מנתחים את תמונת המצב ומסכמים דרכי פעולה.

שמואל אבואב: הדבר הבא, הוא מערך כוח אדם.

שמואל אבואב: כרגע פועלות כ-350 מורות חיילות, שהן הרשת הקבועה שהמשרד ביחד עם הצבא מפעיל.

שמואל אבואב: תפקידן הוא להפעיל את מוקדי הפעילות.

שמואל אבואב: כרגע יש 563 מוקדים שבהם פועלים.

מיכאל מלכיאור: על כמה ילדים מדובר?

שמואל אבואב: ההערכה היא שביישוב עצמו נמצאים 40% מהילדים.

שמואל אבואב: מי שמגיע למוקדי הפעילות זה חלק מאוד מסוים.

שמואל אבואב: מרבית ההורים מעדיפים שהילדים יישארו בבית.

שמואל אבואב: חלק ניכר יצא עם ההורים מחוץ לשטח עצמו.

שמואל אבואב: את אלה שמבקשים פעילות, אנחנו מרכזים באותם מרכזים.

זבולון אורלב: למה רק 350 מורות חיילות?

שמואל אבואב: הרשת השנייה היא רשת של בנות שירות לאומי.

שמואל אבואב: גם הן עוסקות באותו תחום.

שמואל אבואב: הגוף השלישי, הוא הגוף של החברה למתנ"סים.

מיכאל מלכיאור: כמה בנות שירות לאומי כרגע משובצות?

שמואל אבואב: כמה מאות.

שמואל אבואב: המספר הוא לא מדויק, כי חלק יצאו עם הילדים לפעילויות חוץ יישוביות.

שמואל אבואב: חלק ניכר נשארו ביישוב.

זבולון אורלב: הדירה שנשרפה בנהרייה, היא הדירה של בנות השירות הלאומי.

זבולון אורלב: מזל שהן לא היו באותה דירה, כי היה סוף שבוע.

שמואל אבואב: המטרה היתה לאסוף את כל האנשים שיכולים לפעול.

שמואל אבואב: השאלה הבאה, היא כיצד אנחנו רותמים את מערכת החינוך בהימצאותה בחופשת הקיץ למשימה החינוכית הזאת.

שמואל אבואב: ראשית, הוצאנו מכתבים לכל המנהלים.

שמואל אבואב: במכתבים המנהלים התבקשו ליצור קשר עם כל המורים.

שמואל אבואב: המורים התבקשו להרים טלפון לילדים במערך החינוך הרגיל, ובפרט בחינוך המיוחד.

שמואל אבואב: שם כבר התחלנו את הסבב.

שמואל אבואב: המטרה של הטלפונים האלה, היא לשמור על הקשר ולראות האם ישנן בעיות והאם צריך הכוונה וסיוע או לטפל בתחומים שלא באו לידיעתנו עד כה.

קריאה: גם עם ההורים.

שמואל אבואב: כל טלפון לתלמיד, מתחיל בשיחה עם ההורים.

שמואל אבואב: לפעמים מבקשים ישירות את הילד.

שמואל אבואב: כל אחד לפי מה שנראה לו.

שמואל אבואב: המורים מיטיבים להכיר את הילדים ומשפחותיהם.

קריאה: על איזה אזור אתה מדבר?

שמואל אבואב: כל מה שמדובר פה מדובר באזורים שנמצאים תחת איום ובמערכה המבצעית הצה"לית.

שמואל אבואב: הנושא הבא, הוא מוקדי הפעילות, איפה עובדים ובאיזה מקומות.

שמואל אבואב: אנחנו פועלים אך ורק במוקדים שהם מרחבים מוגנים או מקלטים.

שמואל אבואב: זה יכול להיות או במקלט של הבית המשותף, או במקלטים ציבוריים.

שמואל אבואב: ביישובים בהם אין כיסוי של מקלוט ויש פערים אל מול פני הצרכים, פתחנו את בתי הספר שבהם יש מרחבים מוגנים ומקלטים והעמדנו אותם לטובת הפעילות.

שמואל אבואב: צריך לזכור, שישנו חשש ולא כולם שולחים את הילדים שלהם למוקדי הפעילות.

שמואל אבואב: ב-563 מוקדים עובדים עם מערך כוח האדם הזה במקומות מוגנים, על פי הנחיות משרד הביטחון והצבא.

שמואל אבואב: לאור ההחלטה של הצבא, הפסקנו את שגרת הפעילות המתוכננת שהיתה אמורה לצאת לפועל בקיץ בכל היישובים, ואנחנו מכנסים את זה למוקדי פעילות.

שמואל אבואב: בכל יישוב יושבים הנציגים שלנו עם הרשות המקומית ומכינים את התוכנית המוניציפאלית העירונית, באילו מקומות מבקשים להוציא את הילדים להפוגה ולפעילויות אחרות.

שמואל אבואב: הנושא הבא, הוא אלו ערכות מוכנות להפעלת הילדים.

שמואל אבואב: לשירות הפסיכולוגי שלנו יש ערכה ששכפלנו אותה וחילקנו אותה למקודי הפעילות.

שמואל אבואב: הערכה השנייה היא ערכה שהצבא ערך והכין והפיץ אותה.

שמואל אבואב: הערכה השלישית היא ערכה שנתרמה על ידי קרן הידידות.

שמואל אבואב: ערכה נוספת היא של הג'וינט.

שמואל אבואב: הכוונה כאן, היא למשחקים, להפעלות,לפעילות יצירתית, לחומרי יצירה ולכל אותם אמצעים בסיסיים, שבאמצעותם אנחנו מפעילים את הילדים במקלטים ובמרחבים המוגנים, על ידי המתנדבים, המדריכים, המורות החיילות ובנות השירות הלאומי או הורים שמצטרפים למערכה הזאת.

שמואל אבואב: ביחד אנחנו מנסים ליצור סוג של פעילות, הפוגה והפחתת המתחים עד כמה שניתן.

שמואל אבואב: התחום הבא, הוא התחום של הטלוויזיה החינוכית.

שמואל אבואב: קיימנו סדרה של פגישות עם הטלוויזיה החינוכית, מתוך מטרה שייפתח לאלתר הערוץ החינוכי, יהיה אולפן חי שמביא לידי ביטוי את הייחוד של התקופה.

שמואל אבואב: האולפן מארח אנשי מקצוע.

מיכאל מלכיאור: האם מישהו מסתכל בערוץ הזה?

שמואל אבואב: מאוד.

שמואל אבואב: זה מעניין וחי ומלא פעילות.

יפה שושן: אני דורשת את כבודה של הטלוויזיה החינוכית.

יפה שושן: יש שם גם טלוויזיה וגם חינוך.

מיכאל מלכיאור: האם זה משודר בערוץ 23?

יפה שושן: גם בערוץ 23, גם בערוץ1 וגם בערוץ 2.

מיכאל מלכיאור: האם הפעלתם את זה כבר?

מיכאל מלכיאור: שמואל אבואב: בוודאי.

מיכאל מלכיאור: ביום חמישי שעבר זה התחיל.

מיכאל מלכיאור: הריצו את זה ביום שישי עד כניסת השבת.

מיכאל מלכיאור: יום ראשון נפתח אולפן חי.

זבולון אורלב: זה טוב לכל הילדים במדינת ישראל.

זבולון אורלב: גם הם חווים את החוויה, גם הם יודעים מה נעשה במדינה.

זבולון אורלב: גם להם יש חרדות.

שמואל אבואב: כאן הרעיון ליצור מוקד של פעילות, דרך להעביר מסרים, ליצור אולפן שמארח בתוכו כל מיני בעלי מקצוע שיכולים להשיא עצות.

שמואל אבואב: ליצור סוג של אינטראקציה וקשר בלתי אמצעי.

שמואל אבואב: כל הרעיון של הטלוויזיה החינוכית, הוא גם להביא ילדים והורים לאולפן.

שמואל אבואב: הנושא הבא, הוא אתר המשרד.

שמואל אבואב: אתר המשרד התאים את עצמו לשעה המסוימת שבה אנחנו נמצאים.

שמואל אבואב: התפרסמו הנחיות כיצד לנהוג בילדים שקשה להם להיכנס למקלטים, מה לעשות במצבים של חרדה, מה הגופים אליהם יכולים לפנות הורים שלא יכולים לטפל בסיטואציה שבה הם נמצאים לבדם.

שמואל אבואב: אנחנו כל הזמן מנסים להתאים את האתר לאותם צרכים, לאותם משובים שאנחנו מקבלים מהשטח.

שמואל אבואב: הנושא הבא, הוא התחום של השירות הפסיכולוגי והייעוץ החינוכי.

שמואל אבואב: ביקשנו את אותם עובדים שיצאו לחופשת הקיץ לחזור חזרה ולהצטרף למערכה החשובה והמשמעותית.

שמואל אבואב: אני שמח שעשרות עובדים ניאותו לכך.

שמואל אבואב: לא הכריחו אף אחד, אבל הקריאה הזאת לא נפלה על אוזניים בלתי קשובות.

זבולון אורלב: הכוונה ליועצים במוסדות החינוך.

זבולון אורלב: הפסיכולוגים הם של העירייה.

שמואל אבואב: זה לא רלוונטי לגבי הפסיכולוגים, כי חופשת הקיץ שלהם הרבה יותר מצומצמת.

שמואל אבואב: גם כאן ביקשנו אם אפשר להביא לידי ביטוי את החופשה שעומדת לרשותם לא בתחנת הזמן של חופשת הקיץ.

שמואל אבואב: לגבי היועצים החינוכיים שיצאו לחופשה, עשרות מתוכם ניאותו לחזור והצטרפו למערכה.

זבולון אורלב: בהתנדבות?

שמואל אבואב: בינתיים כן.

רונית תירוש: הם מקבלים שכר ממילא, ואת החופשה הם ימירו במהלך השנה.

רונית תירוש: יועצים הם עובדי משרד.

רונית תירוש: זה לא בהתנדבות.

בלהה נוי: חלק מהעבודה של היועצים נעשית מהבית.

מיכאל מלכיאור: הוא לא אמר איך הם עובדים.

מיכאל מלכיאור: הוא אמר שגייסו עשרות יועצים.

מיכאל מלכיאור: אני חושב שזה חשוב לגייס כמה שיותר.

מיכאל מלכיאור: יש בטח מאות יועצים.

רונית תירוש: חבר הכנסת אורלב, למה אמרת אם ההסתדרות שונה.

רונית תירוש: זה היה פרובוקטיבי.

זבולון אורלב: כי ראיתי מודעה מצוינת של הסתדרות המורים.

רונית תירוש: זה לא קשור.

זבולון אורלב: למה לא?

זבולון אורלב: אני רוצה לשבח את הסתדרות המורים שנותנת גב וקוראת למורים לבוא ולהתנדב.

שמואל אבואב: המטרה של השירות הפסיכולוגי היא כתובת מקצועית לאותם הורים וילדים שמצויים בבעיה כזאת או אחרת וזקוקים לטיפול מעבר לכוחות המקצועיים שנמצאים שם.

שמואל אבואב: ישנה כתובת זמינה וקיימת בכל יישוב ויישוב.

שמואל אבואב: סדרנו את זה, וזה מוכן.

שמואל אבואב: הם זמינים ונותני מענה.

שמואל אבואב: הנושא הבא, הוא שילוב של אמנים.

שמואל אבואב: ביחד עם אומנות לעם וביחד עם הפעילויות התרבותיות שבמשרד, יש אירוח גדול של אמנים בטלוויזיה החינוכית.

שמואל אבואב: הכוונה היא גם להביא אמנים לאותם מקומות שבהם אפשר לרכז אוכלוסייה.

שמואל אבואב: יש תוכנית של האומנים להגיע לצפון ולחיפה, בכדי להפיג את אותה שגרה של שהייה במקלטים.

שמואל אבואב: הנושא הבא, הוא היערכות של הפנימיות וכפרי הנוער שלנו לקליטת אוכלוסיות.

שמואל אבואב: ראשית, סגרנו את כל הפעילויות שהיו אמורות להתממש ולהתבצע בצפון: אולפנים לעברית לבני נוער עולים, קורסים למדריכים צעירים, פעילויות קיץ של תנועות הנוער.

שמואל אבואב: את זה העתקנו למקומות מותרים לפעילות.

שמואל אבואב: כפרי הנוער מארחים היום כ-2,000 אנשים, הורים וילדים, בלמעלה מ-10 פנימיות, כאשר השהייה היא בת שבוע.

שמואל אבואב: אנחנו עושים מאמצים לגייס כספים מכל מיני קרנות, בכדי לאפשר לאוכלוסייה שביקשה להעתיק את מקום מגוריה הזמני מהצפון ומהמקומות המאוימים כדי להימצא בכפרי הנוער.

שמואל אבואב: אנחנו מרכזים שם גם פעילויות וגם את קבוצת הילדים וההורים.

שמואל אבואב: עד כאן ההיערכות של המשרד בחיפה ובצפון, בתקווה שזה יישאר רק במקומות האלה וזה לא יימשך זמן רב.

מיכאל מלכיאור: אנחנו נשמח לשמוע על הטלוויזיה החינוכית.

מיכאל מלכיאור: זה מאוד חשוב, במיוחד שאני רואה מה שקורה בערוצים אחרים.

מיכאל מלכיאור: לי יש 2 שאלות.

מיכאל מלכיאור: אני רוצה לשאול על החינוך המיוחד.

מיכאל מלכיאור: יש פה מערך אחר לגמרי.

מיכאל מלכיאור: השאלה היא, האם יש לכך את התקציבים הדרושים.

רונית תירוש: שנת הלימודיים שלהם עדיין אמורה להימשך.

מיכאל מלכיאור: זה מצב אחר לגמרי.

מיכאל מלכיאור: הם עדיין אמורים ללמוד, והם לא לומדים.

מיכאל מלכיאור: אני מניח שנדרשת לכך היערכות אחרת לגמרי.

מיכאל מלכיאור: הייתי רוצה לשמוע פירוט על זה.

מיכאל מלכיאור: הסברת בסדרה מאוד רחבה של דברים, איך אתם טכנית נערכים.

מיכאל מלכיאור: האם תוכל לתת קצת על התכנים, על הדיווחים שאתה מקבל מהשטח?

מיכאל מלכיאור: איפה מוקד הצרכים, האם באמת האוכלוסייה יודעת על מכלול ההצעות?

מיכאל מלכיאור: אני יודע שבאגף שפ"י היו הרבה מאוד קיצוצים ויש הרבה פחות פסיכולוגים לשירות האגף.

רונית תירוש: שם לא היה קיצוץ.

מיכאל מלכיאור: בדיונים על ההתנתקות, אמרו שאין מספיק פסיכולוגים.

רונית תירוש: זה נכון שאין מספיק.

רונית תירוש: הצרכים גדלים.

מיכאל מלכיאור: השאלה היא, האם אפשר לגייס אנשים נוספים שהם לא חלק מהאגף.

מיכאל מלכיאור: אנחנו נמצאים במצב מאוד מיוחד, מצב חירום.

מיכאל מלכיאור: האם אפשר לגייס עוד פסיכולוגים.

מיכאל מלכיאור: כמו שאנחנו מצפים ממנהלים, מורים ויועצים פדגוגיים להתנדב, אפשר לנדב עוד אנשים.

מיכאל מלכיאור: אני רוצה שתיתן לנו תמונה לגבי הפידבק שאתם מקבלים קצת מהשטח.

מיכאל מלכיאור: אני מניח שאלו שעזבו, חשבו שעוזבים לכמה ימים.

מיכאל מלכיאור: בינתיים, זה נראה שזה ייקח כמה שבועות.

מיכאל מלכיאור: קשה להיות אצל משפחה או חברים במשך הרבה ימים.

מיכאל מלכיאור: אני מניח, שיתחילו לחזור, למרות הסכנה שעדיין אורבת, שלא יודעים מתי הטיל הבא ינחת.

אלכס מילר: לי יש גם כמה שאלות.

אלכס מילר: השאלה הראשונה, היא האם האוצר העביר איזשהו תקציב למשרד החינוך.

אלכס מילר: אם כן, כמה.

אלכס מילר: יש לי שאלה נוספת בקשר לאותם ילדים שאין להם אפשרות לנסוע למרכז או לדרום.

אלכס מילר: האם בדקתם את האפשרות לפתוח קייטנות בנות 30-40 יום לאותם ילדים?

אלכס מילר: פשוט לבוא לקחת אותם ולתת שקט לאותן משפחות.

אלכס מילר: יש לי שאלה שלישית.

אלכס מילר: אתה אמרת כי הנציגים שלכם עומדים בקשר עם המשפחות.

אלכס מילר: השאלה, מה קורה כאשר המשפחות לא הולכות לעבודה ולא מקבלות שכר.

אלכס מילר: הילדים נמצאים בבית.

אלכס מילר: האם אתם בקשר עם המשפחות האלה ומעבירים הלאה את הבעיות של אותם ילדים?

מיכאל מלכיאור: אלה שאלות שאתה צריך לשאול את פיקוד העורף.

אלכס מילר: השאלה האחרונה, היא מה קורה בראשון לספטמבר.

אלכס מילר: האם יש תוכנית?

מיכאל מלכיאור: כבר בישיבה הקודמת התחת להפחיד אותנו.

אלכס מילר: אני רוצה להיות רגוע.

זאב אלקין: אם זה יימשך עד ראשון לספטמבר, לא תהיה שאלה על מצב אקדמי כי לא יהיה כסף לממן אוניברסיטאות.

רונית תירוש: אני דווקא אתחיל בסיפה של דבריו של חה"כ מילר.

רונית תירוש: כולנו מקווים שבראשון לספטמבר יהיה שלום.

רונית תירוש: אם חלילה לא, ההיערכות חייבת להיות.

רונית תירוש: צריכה להיות תכנית מגירה של כיתות, שתוכלנה לקלוט תלמידים לפרקי זמן כאלה ואחרים בגבולות המרכז.

רונית תירוש: אפילו מלאי של קרוונים צריך להכין לכך.

רונית תירוש: צריך להכין גם תוכנית.

רונית תירוש: דובר על טלוויזיה.

רונית תירוש: אפשר להכין תוכנית ללמידה מרחוק.

רונית תירוש: אני חושבת, שעדיין אין תוכנית כזאת אבל נערכים לה.

זבולון אורלב: אין ספק שילדים וקשישים הם האוכלוסיות הפגיעות ביותר במצבים האלה.

זבולון אורלב: השאלה שלי, היא למה יש רק 563 מוקדים.

זבולון אורלב: על פי הבנתי, מספר המקלטים הציבוריים הגדולים עם עשרות רבות של אנשים, הם כפול מהמספר הזה, אם לא פי שלושה.

זבולון אורלב: האם אפשר לקבל אינפורמציה, האם אפשר להגדיל את מספר המוקדים.

זבולון אורלב: הדבר השני, הוא מה קורה לגבי הקו הפתוח לתלמידים, אליו כל ילד יכול להתקשר ולשוחח באופן חופשי.

זבולון אורלב: בלהה נוי, יכולה להעיד כי במלחמת המפרץ זה היה טוב.

אברהם צדקה: אז לא היה חדר מצב.

זבולון אורלב: אז הוקם חדר המצב.

זבולון אורלב: חדר מצב הוא לא לילדים.

זבולון אורלב: אנחנו מדברים על קו לילדים על מנת לשוחח על הפחדים.

זבולון אורלב: דבר נוסף, הוא החינוך המיוחד.

זבולון אורלב: למיטב ידיעתי, יש בתי ספר של החינוך המיוחד שנותנים חודש לימודים נוסף.

זבולון אורלב: זה למקרים הקשים ביותר, בהם ההורים לא מסוגלים להחזיק את הילדים יום שלם.

זבולון אורלב: מה קורה עם אותם בתי ספר ואותם ילדים?

זבולון אורלב: דיברת רק על הצפון, אבל מתנהלת מלחמה גם בדרום.

זבולון אורלב: האם כל הדברים האלה נכונים ותקפים גם בדרום.

זאב אלקין: לא הבנתי למה חזרת היועצים מהחופשה הוא עניין וולונטארי.

זאב אלקין: ההכרזה על מצב מיוחד נותנת לך כלים להחזיר את האנשים בצורה לא וולונטארית.

רונית תירוש: אבל הם לא עובדי חירום.

אברהם צדקה: זה רק למשימות מצילות חיים.

זבולון אורלב: זה לא רק למשימות מצילות חיים, זה גם לדברים הקשורים ללחם.

זאב אלקין: השאלה השנייה, היא לגבי היציאה לאזור המרכז.

זאב אלקין: עוד לפני ההצעה של חה"כ המילר, האם המשרד נערך בכוחות עצמו לעשות קייטנות לילדים?

זאב אלקין: יש היום הרבה גורמים שמוציאים ילדים ומשפחות.

זאב אלקין: אני מקבל פניות מגורמים כאלה, שמבקשות שמשרד החינוך ייתן עזרה בהפעלת הילדים.

זאב אלקין: האם יש לזה כתובת במשרד?

זאב אלקין: לאן להפנות את הגופים שמארחים מאות משפחות.

זאב אלקין: השאלה השלישית, קשורה לילדי עולים.

זאב אלקין: חלק גדול מאוד מהישובים האלה מאוכלסים בעולים.

זאב אלקין: יש לי שאלות ברמה של התקשורת מול הגורמים.

זאב אלקין: האם זה נעשה רק בעברית, או שכל החומק יוצר גם ברוסית ובאמהרית?

זאב אלקין: האם אתם לוקחים בחשבון את המצב הייחודי של משפחות העולים, שיש להן פחות מידע על מה שמתרחש, הן יותר פגיעות כלכלית ויש פחות רשת חברתית בארץ.

זאב אלקין: מה הוא המענה לכל הנושא הגדול הזה.

זאב אלקין: אני לא בטוח שיש מענה.

זאב אלקין: המצב הוא לא פשוט.

מיכאל מלכיאור: לכולם יש חוסר ניסיון במצב הזה.

מיכאל מלכיאור: לעולים זה קל וחומר.

זאב אלקין: גם לשונית וגם מנטאלית וברשת החברתית שלהם.

זאב אלקין: אני רוצה להבין את הממשק ביניכם לבין פיקוד העורף.

זאב אלקין: אני אביא דוגמא, ואז תבינו מה הבעיה.

זאב אלקין: ביום שני בערב היינו בנצרת.

זאב אלקין: דיברנו עם ראש העיר והוא העלה בעיה.

זאב אלקין: הוא אמר כי ביום ראשון בערב יושב אצלו נציג פיקוד העורף ואומר כי ניתן לקיים קייטנות.

זאב אלקין: ביום שני בבוקר אני מגיע לעבודה ושומע שמשרד החינוך הוציא הוראה לסגור את כל הקייטנות בנצרת עלית.

זאב אלקין: אני לא נכנס לשיקול הביטחוני, האם כן או לא לסגור.

זאב אלקין: שום דבר לא השתנה באותו הלילה מבחינת מצבו של העיר.

זאב אלקין: זה שמים מבחינת תפקודה של העירייה.

זאב אלקין: אם הקייטנות סגורות, ההערכות הכלכלית היא אחרת לגמרי.

זאב אלקין: יש תחושה שיש בעיה בין מה שקורה בשטח לבין מה שהזכרתם.

יצחק גלנטי: כאשר אני הייתי בשבוע שעבר בחיפה, ראיתי לא מעט בני נוער מסתובבים ברחובות.

יצחק גלנטי: האם המשרד נתן את דעתו, לגבי אותם בני נוער שאמורים להיות מכונסים במקומות מוגנים, אבל זה לא בדיוק כך.

יצחק גלנטי: איך המשרד נערך לזה?

עבאס זכור: אני מתפלל שהמצב הזה ייפסק.

עבאס זכור: ועל כל המאמינים באלוקים ובזכויות אדם, צריכים להתפלל להפסקת המצב הקשה הזה.

עבאס זכור: אני קורא בשמי ואולי גם בשם הוועדה, לקרוא להפסקת האש הנמצאת היום בכל האזור הזה.

עבאס זכור: אני הייתי במג'דל כרום, וראיתי ילדים אחרי שנפל טיל.

עבאס זכור: הביאו כבל ורצו להוציא את הטיל מהאדמה.

עבאס זכור: היו כמעט 100 ילדים.

עבאס זכור: חובת מי להוציא את הטיל?

עבאס זכור: צריך יותר הסברה, גם בערבית.

עבאס זכור: אין בערבית הסברה, גם מקלטים אין.

עבאס זכור: זה הגורל של כל היהודים והערבים ביחד.

מיכאל מלכיאור: על הנושא של הטיל אנחנו נקבל תשובה מהנציג של פיקוד העורף.

מיכאל מלכיאור: חייב להיות איזה הסדר קבוע.

מיכאל מלכיאור: ברור שאי אפשר להשאיר את זה פתוח, לא למבוגרים וודאי לא לילדים.

מיכאל מלכיאור: אבל הנושא של ההסברה בערבית, הוא חשוב.

חיים אמסלם: האם קיים במשרד החינוך מטה מיוחד לתיאום עם כל המוקדים הנוגעים לדבר?

יפה שושן: לשאלתו של חה"כ בעניין בני הנוער – אנחנו עומדים על סיפא של תהליך והחל משבוע הבא הטלוויזיה החינוכית משדרת אולפן פתוח משעה 09:00 עד שעה 15:30, כאשר משעה 13:00 היא תשדר לבני נוער עם עולם התוכן שלהם, על מנת לתת להם סיבה טובה להאזין ולהרחיב דעת.

מיכאל מלכיאור: האם זה כולל תרגום לערבית?

יפה שושן: לגבי ערבית, אנחנו מזמנים כחלק מפאנל באולפן הפתוח פסיכולוגים כמו ד"ר מסאלחה, פסיכולוג מאוניברסיטת תל אביב.

יפה שושן: אני יכולה לספר לכם שהמרכזייה קרסה.

יפה שושן: היו הרבה מאוד פניות, ואנחנו שמחנו לעזור.

מיכאל מלכיאור: אני מניח שאתם עושים תוכניות כאלה גם לעולים חדשים.

יפה שושן: אנחנו היינו ונשארנו הפלטפורמה הטלוויזיונית היחידה שמשדרת באמהרית.

מיכאל מלכיאור: באותה הזדמנות אפשר לסגור כמה מהערוצים האחרים.

יפה שושן: אני מאמצת את הרעיון של היושב ראש.

יפה שושן: תוכנית ערב חדש שהוארכה לשעה, נקלטת על ידי ערוץ הטלוויזיה הגרוזינית, מתורגמת לגרוזינית.

מיכאל מלכיאור: אבל זה לא לילדים.

יפה שושן: הדבר האחרון שהוא חשוב ביותר, הוא שהחל מהבוקר יש תוכניות של החדר של חני, שמשודרים בשידור חי ומועברים לפורטל הילדים של מערכת האינטרנט.

יפה שושן: 3 דקות אחרי שהשידור באוויר, הן נדחסות למערכת האינטרנט.

בלהה נוי: יש מאגר של מתנדבים פסיכולוגים, כאשר חלק כבר הופעלו.

בלהה נוי: אנחנו חושבים שלמקלטים אין צורך בהכרח באנשי מקצוע.

בלהה נוי: יש הרבה מאוד אנשים שבאים לעזור, כרגע אנחנו מסתדרים מאוד טוב.

בלהה נוי: בתוך הצפון יש קו קדמי וקו אחורי, והקו האחורי תומך בקו הקדמי.

בלהה נוי: בינתיים אנחנו לא מעריכים שאלה שיא הצרכים.

בלהה נוי: אנחנו חושבים שכאשר תיפתח השנה, ייפתחו עוד הרבה מאוד צרכים אחרים.

בלהה נוי: כרגע, כאשר כולם במקלטים עם המשפחות וההורים, זה עוד לא השיא.

בלהה נוי: העבודה שלנו התחילה להתפשט על פני הארץ כולה.

בלהה נוי: ברגע שחלק גדול מהאוכלוסייה נמצא בכל מיני מקום, כולל בדרום, היועצים מפעילים את הרשת המקצועית.

בלהה נוי: אפשר לעשות את זה מהבית, ואין הצדקה להחזיר כרגע אנשים מחופשה.

בלהה נוי: חשוב שינוחו.

בלהה נוי: אלה אנשים שעבדו מאוד קשה, וגם צפויה להם עבודה מאוד קשה.

בלהה נוי: העבודה הזאת היא עבודה חלקית.

בלהה נוי: היא כרגע בהתנדבות ואין צורך להרחיב אותה.

מיכאל מלכיאור: אני חושב שמה ששמענו לפני רגע מצביע על משהו.

מיכאל מלכיאור: זה שהמערכת קרסה זה בגלל שהיו הרבה מאוד שאלות לפסיכולוג.

מיכאל מלכיאור: לכן, זה אומר משהו לגבי הדרישה בשטח לקבלת עזרה.

בלהה נוי: העזרה מתקבלת כרגע על ידי המון קווים שפתוחים.

בלהה נוי: לא רק הקו הארצי.

בלהה נוי: יש 50 פניות ליום.

בלהה נוי: זה לא מגיע לממדים שהיו לנו אז לקו הארצי.

בלהה נוי: יש קווים מקומיים, ויש בתי ספר שפתחו את האתרים שלהם והם אינטראקטיביים.

בלהה נוי: גם אנחנו פתחנו אתר אינטראקטיבי, ויש אליו כבר כמה מאות פניות.

זבולון אורלב: איך הילדים במקלטים יודעים על הקווים האלה?

בלהה נוי: מפרסמים את זה כל הזמן.

בלהה נוי: נכתבו מכתבים להורים, גם ברמה מקומית וגם ברמה ארצית.

בלהה נוי: יש לנו מכתב גדול באינטרנט.

בלהה נוי: יש באינטרנט גם שאלות נפוצות של ילדים והתשובות עליהן.

מיכאל מלכיאור: תודה.

אסתר כהן: רציתי לענות לך לגבי הנושא של הקייטנות, ילדים ועולים.

אסתר כהן: רציתי להגיד שאין הבחנה.

אסתר כהן: אנחנו מפעילים היום את כל הילדים ללא תשלום, כולל יציאות של ילדים ובני נוער למוקדי פעילות במרכז ובדרום, למתנ"סים שהתנדבו להפעיל את הילדים שבאים מהצפון ומאזור חיפה.

אסתר כהן: לילדים עצמם הפעילות לא עולה כסף.

אסתר כהן: אני לא יודעת לכמה זמן נוכל להמשיך את הפעילות הזאת, אבל אנחנו כל הזמן מנסים לגייס תרומות כדי להמשיך זאת.

אסתר כהן: יש עשרות ומאות ילדים ובני נוער שיצאו לפעילות מחוץ ליישובים שלהם.

מיכאל מלכיאור: חבר הכנסת אלכס מילר התנדב להביא סכומים רציניים מהאוצר, כדי שתוכלו להפעיל את המערך במשך הקיץ.

מיכאל מלכיאור: זה הרי דבר בסיסי ביותר ואנחנו נתייחס לזה בהחלטות של הוועדה.

נעמי עיני: אני פסיכולוגית חינוכית ומנהלת שירות פסיכולוגי-חינוכי בגוש עציון.

נעמי עיני: אני רוצה להגיד כמה דברים שמאפיינים את התפיסה שלנו כפסיכולוגים חינוכיים, ואת האוכלוסייה שנמצאת היום תחת איום.

נעמי עיני: התפיסה שלנו שמדובר באוכלוסייה במשבר, אבל לא באוכלוסייה חלשה או באוכלוסייה פגועה.

נעמי עיני: לא מדובר באנשים שאין להם יכולת התמודדות, אלא באנשים רגילים שנקלעו למצב הזה.

מיכאל מלכיאור: אני מניח, שיש אוכלוסיות שונות.

מיכאל מלכיאור: יש גם כאלה וגם כאלה.

נעמי עיני: זה נכון, אבל חשוב להתייחס אליהם ככאלה.

נעמי עיני: צריך להיזהר ממלכודות.

נעמי עיני: אחד הדברים החשובים, זה להתמקד במשפחה ובקהילה כקבוצה שלמה, ולא לנסות לטפל בחלקי משפחה או חלקי קהילה.

נעמי עיני: כמה שאפשר להשאיר ביחד, זה טוב.

נעמי עיני: אני מניחה, שרוב האנשים הנורמאליים לא רוצים להיות תלויים בעזרה ציבורית, אלא לבנות אוטונומיה שלהם ככל שניתן.

נעמי עיני: הפתרון של לגור אצל משפחות אחרות הוא פתרון טוב לתקופה קצרה, אבל הוא מאוד פוגע בעצמאות.

עפרה דונסקי: יש המון הצעות, אבל השאלה היא איך זה נקלט על ידי הצד השני שצריך את זה.

עפרה דונסקי: כפי שאמר המנכ"ל, ההיערכות היא יומיומית בהתאם למצב.

עפרה דונסקי: הפעילות עכשיו לא תהיה בצפון או בדרום, אלא בכל מיני מקומות אחרים.

עפרה דונסקי: השאלה היא, האם ניתן יהיה ליצור אפשרות להעסקת הילדים בתוך המקום שבו הם נמצאים.

מיכאל מלכיאור: נשמע כמה תשובות מהנציג של פיקוד עורף, אלוף משנה חיליק סופר.

חיליק סופר: ראשית, אני רוצה לציין את שיתוף הפעולה עם משרד החינוך לאורך כל השנה ולא רק בתקופה המיוחדת הזאת.

חיליק סופר: אנחנו מבצעים כל יום בפיקוד העורף הערכת מצב לאוכלוסייה מיוחדת, של ראש אגף ביטחון.

חיליק סופר: לפני 3 שבועות התבצעה פגישת עבודה עם מנכ"ל המשרד ומנהלי פיקוד העורף.

חיליק סופר: אנחנו העברנו את מדריכות אוכלוסייה שלנו לשעת חירום ממרכז הארץ לצפון הארץ.

חיליק סופר: הם נמצאות במקלטים בקו העימות ובאזורים אחרים, ועושות הפעלה לילדים במקלטים ובמקומות אחרים.

זבולון אורלב: בכמה מדובר?

חיליק סופר: מדובר ב-250 מורות חיילות ועוד כ-30 מדריכות אוכלוסייה של פיקוד העורף.

חיליק סופר: אנחנו הדרכנו את סגלי מוסדות הרווחה בגזרת הצפון.

חיליק סופר: אנחנו מסייעים גם למוקדים העירוניים.

חיליק סופר: יש לנו מורות חיילות שנמצאות שם.

חיליק סופר: אנחנו גם משתלבים גם בתוכניות הילדים בערוץ 1.

חיליק סופר: ראש מדור הסברה שלנו עם הבן שלה מתראיינת עם תושבי חיפה.

חיליק סופר: נשאלה השאלה, האם לחייב את היועצים והפסיכולוגים לחזור לעבודה.

חיליק סופר: החוק אומר, כי מצב מיוחד בעורף נותן סמכות לשר התמ"ת להגדיר מקום עבודה כמקום חיוני.

חיליק סופר: פועל יוצא מזה, הוא לחייב את כל העובדים.

חיליק סופר: לנו יש הסברה בכל השפות, כולל בשפה הערבית בערוץ 33 ובעיתונים של סוף השבוע.

זבולון אורלב: בכמה מקלטים יש ערוץ 33?

זבולון אורלב: למה לספר סתם סיפורים?

זבולון אורלב: הייתי ב-20 מקלטים בחצור, ושם לא היתה אף טלוויזיה.

חיליק סופר: שם האוכלוסייה לא צריכה להיות במקלטים.

מיכאל מלכיאור: יש לתת את הדעת על כך שלא כל המידע שיוצא גם מגיע לאנשים.

מיכאל מלכיאור: צריך להפיץ זאת בערוץ 2 ובערוץ הראשון, בהם רוב האנשים צופים.

זבולון אורלב: גם בפליירים.

שמואל אבואב: ראשית כאן אפשר לראות את השליטה בכל יישוב ויישוב, מי הנציג, מי יושב בחמ"ל, מה הטלפונים ומה הפקסים, ואת אופן הקשר בין המשרד לבין כל יישוב ויישוב.

זאב אלקין: האם אתה יכול להפיץ את זה בינינו, כי מגיעות הרבה פניות?

זאב אלקין: כדאי שהוועדה תחלק את זה.

שמואל אבואב: לגבי החינוך המיוחד – בחינוך המיוחד שנת הלימודים מוארכת וחופשת הקיץ מקוצרת.

שמואל אבואב: זאת אומרת, שהמצב הנוכחי הוא בזמן שהמוסדות של החינוך המיוחד פועלים.

שמואל אבואב: בחלק ניכר במרבית מוסדות החינוך המיוחד, ישנם נקלטים והם פועלים במקלטים כאשר הם נדרשים לכך על ידי ההנחיה של הצבא.

שמואל אבואב: יש קושי להוביל את הילדים, להרגיע אותם, לפעול איתם בתוך מקלטים.

שמואל אבואב: זאת הבעיה שיש לנו בחינוך המיוחד.

שמואל אבואב: עשינו קשר טלפוני להורים ולילדים.

שמואל אבואב: שם אנחנו מקפידים במיוחד.

שמואל אבואב: במידה וישנה משפחה שמחליטה מסיבותיה, לעזוב את האזור הצפוני ולרדת למרכז, היא יכולה.

שמואל אבואב: תיאמנו את כל מערך מוסדות החינוך המיוחד לקלוט את הילדים.

מיכאל מלכיאור: זה חשוב, אבל עוד לא קיבלתי תשובה.

מיכאל מלכיאור: עוד יותר קשה עכשיו להורים להחזיק את הילדים.

מיכאל מלכיאור: אני לא מדבר על מי שעובר למקומות אחרים.

מיכאל מלכיאור: האם כל בתי הספר עובדים?

שמואל אבואב: נכון לאתמול, רובם ככולם פועלים ומפעילים את הילדים.

שמואל אבואב: אין מצב שבו סגרנו מוסדות חינוך.

שמואל אבואב: עוד לא בדקנו את המצב היום.

שמואל אבואב: נשאלה שאלה לגבי תמונת המצב, הדיווחים שעולים מהשטח.

שמואל אבואב: בעיה אחת, היא שרוצים עוד ערכות ואמצעי הפעלה לילדים.

שמואל אבואב: בעיה שנייה, היא שחלק ניכר מהרשויות המקומיות רוצות להתארגן למערך טיולים, קייטנות והוצאת הילדים לפעילות הפוגה מחוץ לשטח המאוים.

מיכאל מלכיאור: האם יש לך תקציב לזה?

שמואל אבואב: לא.

שמואל אבואב: אנחנו לא מסוגלים לכסות את זה.

שמואל אבואב: במידה ועולות בקשות, כמו בקריית ים, להוסיף עוד סיוע בכוח האדם, לצבא יש עתודה שאיננה מופעלת כרגע.

שמואל אבואב: ניתן להביא עוד כוחות עבודה, גם מורות חיילות וגם בנות שירות לאומי.

שמואל אבואב: במידה ואנחנו נצטרך, אנחנו נרתום ונגייס אנשים נוספים.

שמואל אבואב: הוא הדין גם לגבי שפ"י.

שמואל אבואב: כרגע אין צורך בזה.

שמואל אבואב: צריך לזכור, כי מתוך 340,000 ילדים שנמצאים בצפון פחות מ-50% נשארו באזור מגוריהם הטבעי.

שמואל אבואב: מתוך 165,000 תלמידים שנמצאים, 50% עזבו.

שמואל אבואב: גם אלה שנמצאים, לא תמיד באים למוקדים.

שמואל אבואב: במידה ויהיה צורך, נרתם לזה.

שמואל אבואב: הבעיה הרביעית, היא שישנו פער בין היישובים, שלצערנו, מתורגלים ויודעים איך לנהוג בשגרה ביטחונית שכזאת, לבין אחרים שעבורם זו הפעם הראשונה והם מתחילים כרגע רק בהתארגנות ראשונית.

שמואל אבואב: הם צריכים להקים חמ"ל יישובי, התארגנות יישובית, פעילות ומתנדבים וכו'.

שמואל אבואב: צריך לזכור שאנחנו באים בממשק עם הילדים.

שמואל אבואב: בסך הכל מצופה מהרשות המקומית שהיא זאת שתוביל את כל הפעילויות ואת כל אורח החיים היום יומי גם בהקשר הזה.

שמואל אבואב: האם ניתן תקציב מיוחד?

שמואל אבואב: התשובה היא לא.

שמואל אבואב: השאלה, האם יצטרכו תקציב נוסף, התשובה היא כן.

שמואל אבואב: אין לי ספק, שבזמן שהצבא יתיר ויאפשר יציאה, אחד הפתרונות והרצונות המאוד דומיננטיים, הן של הילדים והן של המארגנים, זה להוציא את הילדים.

שמואל אבואב: אין לזה כיסוי כספי.

שמואל אבואב: זאת דרישה גדולה.

מיכאל מלכיאור: מה הדרישה של משרד החינוך?

זאב אלקין: האם המשרד מוכן לעזור במשהו?

זאב אלקין: יש היום כל מיני יוזמות.

שמואל אבואב: המשרד היה בנוי לסייע בקייטנות הקיץ ובפעילות המתוכננת.

שמואל אבואב: הפעילות הזו כרגע שובשה.

שמואל אבואב: הכספים שברשויות מצויים ברשויות.

שמואל אבואב: יהיה להם הוצאה משמעותית, לא ברת השוואה עם מה שהם תכננו.

שמואל אבואב: הם יצטרכו להוציא את הילדים, וכל יום שהות בפנימייה או בכל אכסניה כרוך בהוצאות גדולות ויידרשו לכך כספים רבים, בין אם יינתנו לרשויות באמצעות משרד הפנים, ובין אם משרד האוצר יעמיד תקציב מיוחד לרשויות המקומיות, שיוכלו לשאת בנטל של הפעילויות האלה.

שמואל אבואב: זה צורך.

שמואל אבואב: זה לא קיים.

שמואל אבואב: אם אתם שואלים אותי, זה דבר מתבקש והכרחי אם השגרה הזאת תימשך לעוד כמה שבועות.

זאב אלקין: אתה אומר שכרגע למשרד אין מענה.

זאב אלקין: לאותם גורמים אין לכם מה להציע.

שמואל אבואב: אני מדבר על מהלך של עשרות אלפים.

מיכאל מלכיאור: הוא שואל האם אפשר לתת קצת סיוע.

מיכאל מלכיאור: יש גורמים בשטח שמנסים לארגן.

מיכאל מלכיאור: אלה בעיקר הגופים הוולונטאריים, שעושים את העבודה בצורה מסודרת.

שמואל אבואב: גם הסוכנות נרתמה לזה, וגם אנחנו במידת האפשר.

שמואל אבואב: אני לא רוצה ליצור אשליה.

שמואל אבואב: עכשיו ניתן סיוע לאלה שגילו יוזמה, אלה השוליים שבשוליים.

זאב אלקין: האם יש כתובת שעוסקת בזה?

שמואל אבואב: לנו יש נציג שנמצא שם.

שמואל אבואב: אני לא רוצה ליצור אשליה שיש לזה תקציב וזה מכוסה.

שמואל אבואב: ברור שגם החברה למתנ"סים עוסקת בזה, אבל אין לזה כיסוי בהיקפים שיידרשו בעוד כמה ימים.

שמואל אבואב: לגבי הראשון לספטמבר, אנחנו נראה מה תהיה ההתארגנות.

שמואל אבואב: במידה ושנת הלימודים תיפתח תחת העננה הקודרת של המצב הביטחוני והמבצעי, אנחנו ניתן לזה מענה, איך מפעילים לימודים בתוך מקלטים.

מיכאל מלכיאור: כמו שרונית אומרת, כדאי כבר עכשיו להכין תוכנית מגירה.

שמואל אבואב: תכנית המגירה מדברת על מצב שבו בתי הספר יפעלו במקומות מוגנים, ומה התשובה במקום שבו יש פער מקלוט.

שמואל אבואב: אם ביישוב מסוים אין כיסוי מוחלט למקלטים, אז כיתה ג2 תצטרך ללמוד במתנ"ס שבו יש מקלט, וכיתה ג4 תצטרך ללמוד במקום אחר.

שמואל אבואב: יש תיק יישובי בכל יישוב לגבי השאלה, מה קורה במצב כזה.

שמואל אבואב: לגבי גיוס אנשי חינוך למערך הזה - מי שגילה גילויי התנדבות, נשמע לקריאה שלנו ובא, משמש דוגמא אישית.

שמואל אבואב: במידה ואנחנו נרגיש שיש צורך בתוספת של כוח אדם, נדע איך לפנות אליהם.

שמואל אבואב: זבולון שאל למה יש רק 563 מוקדי פעילות.

שמואל אבואב: זה הצורך.

שמואל אבואב: אם צריך 800, יהיו 800 מוקדים.

שמואל אבואב: אם יצטרכו 1,000, יהיו 1,000 מוקדי פעילות.

שמואל אבואב: אין בעיה של כוח אדם, אין בעיה של מקלטים ציבוריים כאכסניות לפעילויות הללו, ואין בעיה של ערכות.

שמואל אבואב: לגבי קו פתוח - הקו עובד מהשעה 08:00 בבוקר ועד 20:00 בערב.

מיכאל מלכיאור: צריך להפיץ יותר את הקו הפתוח על ידי פליירים, מוקדים עירוניים, כדי שכולם יהיו מודעים, בפרט האוכלוסיות שהן לא נגישות למידע בתקשורת.

זאב אלקין: הקו הוא רק בעברית, או שיש גם ברוסית ובאמהרית.

שמואל אבואב: גם רוסית וגם אמהרית.

שמואל אבואב: זה קושר אותי באופן ישיר לשאלה שנשאלה באשר לעולים החדשים.

שמואל אבואב: חלק ניכר מהמורות החיילות דוברות את השפה הרוסית והאמהרית.

שמואל אבואב: במקום שיש צורך מנתבים את המורות החיילות, שהן בעלות יכולת ליצור קשר, לאותם אזורים.

שמואל אבואב: יש לזה מענה בקרב המורות החיילות.

שמואל אבואב: אם ניתקל בבעיה ספציפית, אנחנו נדע איך להתגבר עליה, כי יש עתודה של דוברי השפה.

שמואל אבואב: לגבי 420 עולים שהיו אצל בני הנוער, שהיו אמורים ללמוד באולפני עברית, העתקנו את מקום הפעילות מהצפון למרכז הארץ.

שמואל אבואב: המישור השלישי, הוא של עולים שנמצאים אצלנו באולפנים.

שמואל אבואב: אנחנו ממשיכים להפעיל את האולפנים האלה, למרות שהנוכחות שם היא פחות מ-40%, אבל אנחנו ממשיכים לקיים את זה.

שמואל אבואב: לגבי הקשר לפיקוד העורף.

שמואל אבואב: הקשר הוא קשר טוב.

שמואל אבואב: הסמכות הבלעדית לקבוע את המצב המבצעי, היא רק של הצבא.

שמואל אבואב: הצבא מורה באיזה מקומות מותר מפעיל ובאיזה מקומות אסור, ולא כל אחד עושה לעצמו שבת.

שמואל אבואב: הקשר הוא קשר טוב, ועל פי זה אנחנו נוהגים.

שמואל אבואב: אם יש כפל הנחיות במקום מסוים, מיד יוצרים תיקון.

שמואל אבואב: כל יום יש חדר היערכות ישיבה במשרד עם גורמי הצבא, שם אנחנו מקבלים את ההנחיות, שעל פיהן אנחנו מוציאים הנחיות איפה מקיימים קייטנות ואיפה לא.

שמואל אבואב: לגבי בני הנוער שמסתובבים – אנחנו אומרים כי בכל מקום שצריך להקים מוקד יהיה פתרון של כוח אדם.

שמואל אבואב: אנחנו קוראים לרשויות ולכל מי שיודע, להעיר את תשומת לבנו.

שמואל אבואב: אנחנו נגביר את מידת המאמצים.

שמואל אבואב: אין סיבה ואין צורך שבני הנוער יסתובבו ברחובות.

עבאס זכור: דיברת על הכפרים.

שמואל אבואב: מה שאמרתי כאן נוגע גם ליישובים הערביים.

שמואל אבואב: אני נפגשתי פעמיים עם ראשי רשויות ערביות.

שמואל אבואב: הם כל יום מתקשרים אלינו.

שמואל אבואב: ביישובים הערביים בהם יש חוסר במקלוט, התשובה היא בתי הספר וגני הילדים.

שמואל אבואב: ברובם יש בתי ספר שנבנו ב-15 השנים האחרונות, ולכן יש בהם מקלטים ומרחבים מוגנים.

שמואל אבואב: שם אפשר לקיים את הפעילויות.

עבאס זכור: עוד לא התחילו.

שמואל אבואב: בטח שכן.

שמואל אבואב: בחורפיש יש 5 מוקדים.

שמואל אבואב: בטובא, בג'וליס, בירקא יש גם כן מוקדים.

מיכאל מלכיאור: אני קודם כל אני רוצה לחזק את ידי המשרד וכל המערך של החינוך.

מיכאל מלכיאור: מי שעוסק במלאכת הקודש הזאת, עכשיו זה הזמן שצריכים להחזיק ולחבק כל ילד וילד שנמצא במצב האיום הזה, שאתה לא יודע מתי נופל הטיל הבא ואיפה הוא נופל.

מיכאל מלכיאור: אני חושב, שאנחנו כן צריכים לציין שיש הערכות של המשרד וגם של כל הגורמים הנוספים.

מיכאל מלכיאור: יחד עם זה, אנחנו צריכים לשבת כל הזמן עם היד על הדופק ולראות מה הצרכים.

מיכאל מלכיאור: צריך להגיע לאלה שאין להם אמצעים להגיע בעצמם.

מיכאל מלכיאור: צריך להגיע אליהם עם אינפורמציה.

מיכאל מלכיאור: אני מדבר על מי שלא יכול להגיע למקלט הציבורי.

מיכאל מלכיאור: הילד שיושב בבית לא יכול לצאת למערך החינוכי.

מיכאל מלכיאור: צריך להגיע אליו הביתה, ולנסות לגעת בו ולחבק אותו.

מיכאל מלכיאור: אני הייתי מצפה, שמשרד החינוך יישב ביחד עם משרד האוצר כדי לראות מה המערך של משרד האוצר.

מיכאל מלכיאור: הרי אין מגבלה לגבי מספר ההפצצות והדברים האחרים.

מיכאל מלכיאור: לא צריכה להיות גם מגבלה לגבי התקציב כדי לעזור במידת האפשר לילדים, כדי שלא ייפגעו יותר ממה שנפגעו עד עכשיו.

מיכאל מלכיאור: אנחנו צריכים לזכור, שיש לנו ילדים בדרום שנמצאים במצב הזה הרבה זמן.

מיכאל מלכיאור: כמו שהיה ברור שילדי שדרות צריכים לצאת לקייטנות ומקומות אחרים, צריך לאפשר זאת גם פה.

מיכאל מלכיאור: זה כסף קטן לעומת כל ההוצאות של המבצע הזה.

מיכאל מלכיאור: אני מצפה ממשרד האוצר לשבת איתכם ולדון אתכם על כך.

מיכאל מלכיאור: אני מבקש לדווח לנו בתחילת השבוע הבא, מה הועמד לרשותכם.

מיכאל מלכיאור: אם אתם חושבים שזה לא מספיק, אנא הודיעו לנו.

מיכאל מלכיאור: יש לנו חובת פיקוח גם על משרד האוצר ולא רק על משרד החינוך.

מיכאל מלכיאור: תגידו לנו, ואנחנו נעשה חזית אחת, כדי שכל האמצעים שצריכים בשביל לעזור יינתנו.

מיכאל מלכיאור: זאת תהיה שעה גדולה אם נדע להתמודד עם כל האתגרים.

מיכאל מלכיאור: צריך גם לקחת בחשבון את קבוצות המיעוטים.

מיכאל מלכיאור: הערבים חיים במצב שבו אין מערך של חדרי ביטחון ומקלטים.

מיכאל מלכיאור: זה מצב מיוחד שצריך לתת לו פתרון.

מיכאל מלכיאור: כך גם לגבי העולים החדשים והילדים עם מוגבלות.

מיכאל מלכיאור: צריך לתת להם את מלוא האפשרויות והעזרה.

מיכאל מלכיאור: צריך לדעת שזה בכל הארץ, כי יש חלק מהילדים שעזבו את המקום והגיעו למקומות אחרים בארץ, שצריכים היענות לצרכים שלהם.

מיכאל מלכיאור: אנחנו נשמור על קשר הדוק וקבוע, על מנת לעקוב אחרי המצב ולהקל עד כמה שאפשר על ילדים ומשפחתם במצב הקשה הזה.

מיכאל מלכיאור: תודה רבה, הישיבה נעולה.