ועדת הכספים, כנסת 17, פרוטוקול מספר 66, 2006-07-17 10:15

יעקב ליצמן: בוקר טוב, אני מתכבד לפתוח את הישיבה.

יעקב ליצמן: הצעה של חברת הכנסת סופה לנדבר בקשר לבית חולים באשדוד.

יעקב ליצמן: חברת הכנסת לנדבר, בבקשה.

סופה לנדבר: אדוני יושב-ראש ועדת הכספים, הרב ליצמן, חברים בוועדה, ראש העיר שלי ופקידים של משרדים, אני חושבת שמיותר שאתחיל לדבר עכשיו על נתונים.

סופה לנדבר: אני חושבת שהתערבות הכנסת בעניין בניית העיר ובנייה של תשתיות העיר זה דבר שהכנסת לא צריכה להתערב בו, לדעתי.

סופה לנדבר: יחד עם זה, אני חושבת שמיותר לומר שהיתה פה תמיכה של רוב הבית, 64 חברי כנסת הצביעו עבור החקיקה הזאת, ונראה לי שזה היה בגלל הצורך של בית חולים באשדוד.

סופה לנדבר: אני חושבת שכשצבי צילקר כראש העיר שלנו ידבר, הוא יאמר עד כמה הצורך הוא גדול.

סופה לנדבר: היום בנסיעה לכנסת, אחרי נסע מגן דוד אדום, ואמרתי: קשה להיכנס לרכב הזה ולעבור את החוויה שעוברים אשדודים כשמביאים אותם לאשקלון או לקפלן.

סופה לנדבר: אני לא רוצה עכשיו להעביר ביקורת על מה שקורה בקפלן ובאשקלון, אבל כולנו נמצאים במאבק של פקידים בכירים, שאני מכבדת אותם, אבל לא ייתכן שעיר של כמעט 250 אלף תושבים, אין לנו בית חולים.

סופה לנדבר: חוץ מזה, כאשר בנו את בית החולים קפלן, זה היה כשהאזור היה קטן והעיר היתה קטנה, והצורך בבית החולים היה אחר לגמרי, ולא ייתכן שהיום, כשלא הייתי בכנסת הקודמת, והפעילו את החקיקה הזאת במאבק שלך ושלי ושל כולנו יחד, כי הצטרפו חברי כנסת מכל הסיעות והבינו את הצורך, אני חושבת שצריך מייד לשחרר את החקיקה הזאת, ולהתחיל בחודש ינואר או דצמבר את הבנייה, להכין את הדברים היום מראש, ולא יגידו לנו ב-30 בדצמבר שהחוק שוב הוקפא.

צבי צילקר: בוקר טוב לכולם, אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת והאורחים הנכבדים, מאחר שחלק מחברי הכנסת חדשים- -

יעקב ליצמן: סופה, לא הוקפא.

יעקב ליצמן: לא מיישמים.

יעקב ליצמן: רצו לבטל את זה, לא ביטלו, היה לחץ, אבל עד כמה שידוע לי, לא מקיימים את החוק.

יעקב ליצמן: פעם אחת הקפיאו את זה, אך לא יותר מזה.

ראובן ריבלין: ב-2004 הקפיאו.

ראובן ריבלין: בחוק ההסדרים הבא ביקשו לבטל אותו, וכל עוד לא ביטלו אותו, להמשיך את ההקפאה.

ראובן ריבלין: בינתיים הלכו לבחירות, יש מצב שבו אין הקפאה, כי הוסרה הבקשה לבטל את החוק, ולכן אנו נמצאים עכשיו במצב שבו אנו נמצאים בחוק תקף.

יעקב ליצמן: והממשלה עבריינים.

יעקב ליצמן: תגיד "כן", למה אתה פוחד?

ראובן ריבלין: חוק ההסדרים, חוק התקציב קבע את עדיפויות הממשלה.

ראובן ריבלין: הממשלה אמרה שאין לה כסף לבית החולים באשדוד, וכדי להיות בסדר, הם קבעו שהם מבטלים את החוק.

ראובן ריבלין: חוק ההסדרים וחוק התקציב עבר על-ידינו.

ראובן ריבלין: כאשר לא ביטלנו את חוק בית החולים באשדוד, היינו צריכים למצוא מייד מקור תקציבי.

יעקב ליצמן: מי היה צריך?

ראובן ריבלין: הכנסת.

יעקב ליצמן: לא.

יעקב ליצמן: יש חוק.

יעקב ליצמן: מי צריך לדאוג שיהיה תקציב למס הכנסה?

יעקב ליצמן: הכנסת?

ראובן ריבלין: הכנסת – הובא בפניה בצורה המפורשת תקציב המדינה, על כל ההסדרים במשק המאפשרים קיום תקציב המדינה.

ראובן ריבלין: ממשלת ישראל הודיעה לנו במפורש בחוק התקציב שאליו צורף חוק ההסדרים, שהיא לא מתכוונת לבנות את בית החולים באשדוד.

ראובן ריבלין: למעשה, חוק התקציב לא הועיד לו תקציבים.

יעקב ליצמן: ולכן לא בוטל, ולכן יש חוק, ולכן יש עבריינים.

יעקב ליצמן: אתה מגיע אתי עד הסוף, ובסוף פוחד לומר שהם עבריינים.

ראובן ריבלין: אם היינו ערים לכך, ואם היו אנשי העיר אשדוד מפנים את תשומת לבנו, לומר: ועדת הכספים אינה מאשרת את ביטול החוק ואף לא את השעייתו.

יעקב ליצמן: זה אפילו לא בא אלינו.

יעקב ליצמן: היו מחשבות לאוצר לבטל את החוק או להשעות אותו.

יעקב ליצמן: בסוף - לא זה ולא זה.

יעקב ליצמן: נשאר החוק.

ראובן ריבלין: אתה צודק.

ראובן ריבלין: אנו בוועדת הכספים היינו צריכים לומר להם: הואיל ואנו לא מסכימים- -

יעקב ליצמן: זה שייך לממשלה.

יעקב ליצמן: הממשלה, כפי שהיא חייבת לדאוג לתקציב למס הכנסה, היא חייבת לדאוג לתקציב לבית החולים אשדוד.

יעקב ליצמן: זה החוק.

יעקב ליצמן: אנו חוקקנו.

יעקב ליצמן: תכף אני אספר לך כמה סיפורים הם מספרים לי.

ראובן ריבלין: תהיה מוכן לומר להם מאיפה אתה רוצה להוריד.

ראובן ריבלין: פה כולם הבינו שלא יכולים.

ראובן ריבלין: מה שצריך לעשות זה לומר: אנו צריכים 250 מיליון- -

יעקב ליצמן: תתפלא לשמוע, אני מציע להם בית חולים בלי כסף, מתחייב לא לבקש כסף.

ראובן ריבלין: אתה רוצה ערבות מדינה?

יעקב ליצמן: לא.

יעקב ליצמן: יגידו לך כל הפקידים, אני מבקש פטור ממכרז, לא מבקש שום דבר.

יעקב ליצמן: מעמיד לרשותי – לא אישית – יש אנשים, מוכן לבנות בית חולים, בלי השתתפות ממשלה.

ראובן קוגן: יופי.

יעקב ליצמן: אז אתה מסכים.

יעקב ליצמן: פקיד האוצר אומר שהוא מסכים, לכן ועדת הכספים החליטה שהיא תומכת בהצעה, פה אחד, של חבר הכנסת ליצמן.

ראובן קוגן: משרד הבריאות צריך להסכים.

יעקב ליצמן: אתה מסכים?

יעקב ליצמן: עד רגע זה כל פקידי הממשלה בלי יוצא מן הכלל מטרפדים את זה, כל אחד עם התירוצים שלו.

יעקב ליצמן: עכשיו נשמע את ראש העיר.

צבי צילקר: כדי לרענן את הזיכרון וכדי להעביר מידע לחברי הכנסת החדשים, אחזור בקצרה על מה שקרה; נכון לבוקר זה קיבלתי מכתב ממשרד הפנים, שאנו מונים כ-219 אלף.

צבי צילקר: פוטנציאל הבנייה שלנו גדול.

צבי צילקר: אנו מקום, כנראה, שני, ועדיין, בקצב הבנייה, יחד עם האזור הצמוד לאשדוד.

צבי צילקר: כמו ישובים אחרים, אנו מונים מעל רבע מיליון תושבים.

צבי צילקר: זה לא גחמה או רצון ילדות, לעבור ליד חלון ראווה ולומר: יש להם, גם אנו רוצים.

צבי צילקר: ב-1993 עד 1995 אישרה ממשלת ישראל את תמ"א 31, שבפנים בית חולים באשדוד.

צבי צילקר: אני מזכיר, תמ"א מוכנה על-ידי כל משרדי הממשלה, כולל משרד הבריאות, כולל משרד האוצר.

צבי צילקר: בהחלטת הממשלה, כשיש אישור להקמת בית חולים, צריך לראות את זה כאישור.

צבי צילקר: ב-1996 משרד הבריאות קובע את הקריטריונים להקמת חדר המיון.

צבי צילקר: ב-99' נסגר המכרז הראשון להקמת בית חולים, מכרז שהוציא מינהל מקרקעי ישראל והעירייה.

צבי צילקר: היועץ המשפטי לממשלה הקפיא את המכרז, והורה על פרסום מחדש תוך שלושה חודשים.

צבי צילקר: ב-13.9.00 פורסם המכרז השני על-ידי החשב הכללי, במסגרת ועדת מכרזים מיוחדת בשיתוף משרד הבריאות, מינהל מקרקעי ישראל ואגף התקציבים.

צבי צילקר: ב-7.01 הכנסת מחליטה על חוק הקמת בית החולים באשדוד.

צבי צילקר: אגב, המכרזים הוכנו כך שמראש אני, הלא מומחה לבתי חולים, אמרתי להם שאף אחד לא ייגש ואף אחד לא ילך להקמת בית חולים.

צבי צילקר: נכנסו בו כל הסעיפים שאומרים ליזם: אדוני, אל תגיש את זה, חבל על הזמן שלך.

צבי צילקר: ראוי לקרוא לעדות את פרופ' שוקי שמר, שהיה מנכ"ל משרד הבריאות, ואמר דברים ברורים מאוד, כיצד הוחלט, וזה לא על-ידי ממשלה אחת, ולא על-ידי שר אוצר ולא על-ידי שר בריאות אחד, כיצד הוחלט לעשות הכל כדי שהדבר לא ייצא לפועל.

צבי צילקר: ועדת המכרזים פוסלת את ההצעה היחידה שהוגשה למכרז, ב-31.7 דיון אצל שר האוצר, החלטה על קול קורא ליזמים להקמת בית חולים.

צבי צילקר: ההחלטה לא בוצעה.

צבי צילקר: ב-13.9.05 התוכנית הסטטוטורית לבית חולים באשדוד אושרה סופית ופורסמה בילקוט הפרסומים.

צבי צילקר: פה עשו תרגיל יפה מאוד; היה שטח של כ-150 דונם בית חולים.

צבי צילקר: אמרו: לא, תחלק את השטח ותוציא את כל האלמנטים המסחריים, כי אולי אתה רוצה להקים קניון ולא בית חולים.

צבי צילקר: כמובן, התהליך הזה בוועדה המחוזית לוקח כמה שנים טובות.

צבי צילקר: בספטמבר 05' התוכנית אושרה סופית.

צבי צילקר: ב-2005 פועלת ועדת מכרזים מטעם החשב הכללי להכנת מכרז חדש.

צבי צילקר: המכרז עדיין לא הוכן, אנו מתקרבים ל-2007, אף שתאריך היעד לפרסומו היה 12.3.06.

צבי צילקר: ב-10.05 שר הבריאות, מר דני נווה, מחליט לקדם נושא הקמת בית החולים במסגרת ההצעה של מכבי אסותא ורפואה וישועה.

צבי צילקר: ב-23.11.05 הבג"ץ מחליט לתת אורכה לממשלה לפרסם המכרז עד 13.3.06.

צבי צילקר: האורכה הוארכה בהסכמת הצדדים, גם אנו הסכמנו, כי היו בחירות וכו', לששה חודשים.

צבי צילקר: כמובן, גם זה לא יצא לפועל.

צבי צילקר: ב-29.12.05 - פגישה אצל שר האוצר, אהוד אולמרט, שבה מוצגת יוזמה משותפת של מכבי-אסותא ועמותת רפואה וישועה להקמת בית חולים באשדוד, כאשר מדובר בבנייה, הקמה, הצטיידות ותפעול על-ידי כל גורמים אלה.

צבי צילקר: ב-4.1.06 פנייה לשר אולמרט בבקשה להקצות את הקרקע בדרך של פטור ממכרז.

צבי צילקר: גם אם נודיע שהקרקע חינם, איש לא עומד בתור להקמת בתי חולים במדינת ישראל.

צבי צילקר: מדוע במחיר אפס?

צבי צילקר: לאור ההשקעות הרבות הנדרשות מהם, והעובדה שהקרקע מיועדת אך ורק להקמת בית חולים.

צבי צילקר: בהתאם לחוות הדעת של היועץ המשפטי של משרד האוצר ומשרד הבריאות, היה צריך לתת חוות דעת מקצועית, כי קופת חולים יכולה לבנות את בית החולים.

צבי צילקר: אסותא מנהלת חמישה בתי חולים, שואלים אם היא יכולה לבנות.

צבי צילקר: אני חושב שהתשובה היא כן, וכן לבדוק אם אכן מעבר למכבי שירותי בריאות אין קופת חולים אחרת הרוצה לבנות בית חולים.

צבי צילקר: קופת חולים כללית קיבלה בזמנו את השטח, היא הקימה מבנה בכניסה לעיר, שעומד הרוס עד היום, בערך 20 שנה.

צבי צילקר: אילו היתה רוצה להקים, היתה יכולה לומר: יש לי השטח, תגדילו אותו, בזמנו רציתי.

צבי צילקר: היא לא ניגשה למכרזים, שום דבר לא קרה.

צבי צילקר: לכן אני לא מאמין שהיום היא רוצה.

צבי צילקר: יש לה שטח ומבנה הרוס בשטח, לא לכבוד הכניסה של אשדוד.

צבי צילקר: שתי קופות החולים הודיעו לי שאין להן כוונה ויכולת כספית להיכנס לנושא.

צבי צילקר: ב-5.2.06 בפגישה עם שר הבריאות, מר יעקב אדרי, ויושב-ראש ועדת הכספים של הכנסת, מסוכם לפעול יחד במהירות למימוש ההחלטה להקצאת הקרקע ופטור ממכרז.

צבי צילקר: זה רק לפני כמה חודשים.

צבי צילקר: משלא קרה דבר בנידון, פניתי בכתב ב-5.6.06, ועדיין לא פנינו לבג"ץ, כי אין לנו כוונה לטרטר – לא את הממשלה ולא את הוועדות.

צבי צילקר: ביקשתי משר הבריאות, מר יעקב בניזרי, להמליץ בפני ממ"י על הקצאת הקרקע בפטור ממכרז.

צבי צילקר: ביום 11.7 נערכה פגישה אצל שר הבריאות, והשר הבטיח שתוך שלושה ימים יגיש את ההמלצה.

צבי צילקר: אני הצעתי להגיש את זה מייד, כי אנו מדברים בזה כבר 13 שנה.

צבי צילקר: בנסיבות העניין ולאור העובדה ששני המכרזים הקודמים כשלו, ניתן ורצוי גם לדעת שר האוצר להקצות את המגרש ליזמים בפטור ממכרז.

צבי צילקר: היה רגע ששר האוצר דאז, ראש ממשלתנו דהיום, שאל אותי: אז אפשר לבטל את החוק?

צבי צילקר: אמרתי לו: אנו לא מתכוונים להקים שני בתי חולים באשדוד.

צבי צילקר: יקום בית החולים, אני מודיע לך פה, והנה אני מודיע לפרוטוקול של הכנסת:

צבי צילקר: הכנסת תוכל למשוך ולבטל את החוק.

צבי צילקר: העניין שהריבון רשאי לתת עדיפויות - לדוגמה, יש עכשיו מלחמה, צורכי המלחמה גוברים על כל צורך אחר.

צבי צילקר: אני חושב שכולנו, ואני מרשה לעצמי לדבר כאילו הייתי חבר כנסת, כולנו שמים ללעג ולקלס את החוק.

צבי צילקר: מדובר פה על הקצאת קרקע שאפשר לעשותה מחר בבוקר, אף אחד לא ניגש למכרז, ומי שניגש, נפסל, לא דורשים כספים מהממשלה.

צבי צילקר: תודה.

יעקב ליצמן: תודה.

יעקב ליצמן: אני רוצה לשאול את חברי הכנסת שאלה תמימה; האם, לדעתכם, הקמת בית חולים זה עסק רווחי מאוד?

יעקב ליצמן: לא.

יעקב ליצמן: אני רוצה לשאול את אפרת שטראוס, איך ייתכן שכל חברי הכנסת מבינים שבית חולים הוא עסק לא טוב, ודווקא במינהל חושבים שמהיום צריך לשלם עבור קרקע לבית חולים, כי זה בסיווג של עסקאות, מסחרי?

יעקב ליצמן: זאת אחת הדרכים, רובי, שמטרפדים את החוק.

אפרת שטראוס: אנו פועלים במסגרת חוק.

יעקב ליצמן: איך יכול להיות שקרקע עבור בית חולים, שאנו יודעים כאן שכולם בוכים לפנינו שמפסידים כסף, וראה ביקור חולים, איך זה מתיישב עם כך שאתם אומרים: זה רווחי, צריך לשלם כמסחרי?

אפרת שטראוס: הכללים אומרים: כאשר אני מוציאה מכרז, אני מתבססת על סמך שומה בתוקף.

יעקב ליצמן: איך זה יכול להיות?

אפרת שטראוס: לא אמרתי שזה רווחי או לא.

יעקב ליצמן: היא בסדר גמור.

ראובן ריבלין: מועצת המינהל צריכה לקבל החלטה במסגרת מועצתה, ששווי הקרקע הוא אפס.

יעקב ליצמן: לא על זה אני מדבר.

יעקב ליצמן: באה חוות דעת משפטית פתאום לפני שבועיים.

יעקב ליצמן: עד עכשיו לא היה.

יעקב ליצמן: כולם קיבלו את זה כבית חולים.

יעקב ליצמן: פתאום לפני שבועיים חוות דעת משפטית, שבית החולים רווחי, מסחרי, צריך לשלם עבור הקרקע.

יעקב ליצמן: זאת חוות הדעת של היועצת המשפטית של המינהל, שמהיום בית חולים רווחי, ומרוויחים מיליארדי דולרים.

יעקב ליצמן: לכן תסבירו לי, האם אנחנו לא בחלם כאן?

ראובן ריבלין: אני לא ראיתי חוות דעת.

ראובן ריבלין: חוות דעת שאומרת שבית החולים הוא רווחי היא משוללת כל יסוד.

ראובן ריבלין: הקרקע שווה כך וכך.

יעקב ליצמן: כל קרקע כך, בית חולים.

יעקב ליצמן: באיכילוב לא כך?

ראובן ריבלין: אתה רוצה להפקיע חלק מהנכסים של מינהל מקרקעי ישראל, ואז אתה אומר: אני רוצה לבנות בית חולים, ולכן אני רוצה שיעריכו את שווי הקרקע.

יעקב ליצמן: יש תב"ע מאושרת עבור בית החולים.

ראובן ריבלין: באיזה אזור הוא נמצא?

צבי צילקר: באזור טוב, אבל זה רק לבית חולים.

צבי צילקר: זה תוכנית מלפני שלושים שנה, אין תוכנית אחרת.

ראובן ריבלין: זה קרקע ציבורית?

צבי צילקר: בזמנו הפקענו את ה-40%, שזה כ-150 דונם מתוך הרובע לצורך הקמת בית חולים.

צבי צילקר: יש תרגיל מס' 18, שאתה לא מכיר אותו; המינהל אמרו: קופת חולים לקחה, לא בנתה, תחזירו לנו את השטח.

צבי צילקר: אנו לא מחזיקים שטחים.

צבי צילקר: לכן החזרתי אותו.

צבי צילקר: עכשיו אומרים: תשלם בשבילו.

ראובן ריבלין: אפשר לפתור את הבעיה הזאת רק במסגרת מועצת מינהל מקרקעי ישראל.

ראובן ריבלין: צריך את שר השיכון, כדי שיהיה בראש המועצה שיביאו בפניה את הבקשה לפטור את הקרקע, ואת שר האוצר.

יעקב ליצמן: לא משנה אם מדובר באשדוד, בעפולה, לא משנה איפה.

יעקב ליצמן: לא אתן לעולם שתתקבל כאן החלטה שקרקע עבור בית חולים היא מסחרית.

יעקב ליצמן: מי שעשה את זה, זה טמטום אחד גדול.

יעקב ליצמן: שלא יספרו לי סיפורים.

יעקב ליצמן: אנו יודעים את הבעיות שיש בכל בתי החולים, פתאום אומרים: זה רווחי.

זאב אלקין: אני מבין שאנו יכולים לשמש כוועדת פטור ממכרז, אך לדעתי, אנו במסלול הלא נכון.

זאב אלקין: יש החוק, שאומר ששלושה חודשים מיום תחולת החוק, ואם אני מבין נכון את המצב המשפטי, תחולת החוק היתה 1 בינואר 2006, כי לא הקפיאו אותו, זה לא נכנס לחוק ההסדרים.

זאב אלקין: שלושה חודשים מיום תחולת החוק היה אמור להתפרסם מכרז.

ראובן ריבלין: זה מיום קבלת חוק התקציב, כי מינואר היה תקציב 2005.

זאב אלקין: מבחינה חוקית, החוק היה קיים, לא הקפיאו אותו.

זאב אלקין: מעבר לזה, יש פה סעיף שני שאומר: פורסם מכרז, לא משנה באילו תנאים, שקרקע תהיה יקרה ככל שתהיה, אם תוך ששה חודשים לא מוצאים זוכה למכרז הזה, המדינה חייבת לעשות את זה בעצמה.

זאב אלקין: זה בחוק.

יעקב ליצמן: זה היה, הם לא עשו את זה, לכן אמרתי שהם עבריינים.

זאב אלקין: אם המדינה כזאת חכמה, היא, לפי החוק, חייבת להקים את זה.

אפרת שטראוס: למינהל אין בעיה להוציא מכרז ולעמוד בתנאי החוק.

אפרת שטראוס: כל העניין של המכרז עם בית חולים זה לצקת תוכן ממשי של בית חולים.

אפרת שטראוס: אני הרי לא יודעת, כמה מיטות צריך, אילו מחלקות צריך, ואז הוקם צוות בראשות החשב הכללי, היה אז צביקה חלמיש, שהתחיל את עבודתו על-מנת להכין מכרז.

יעקב ליצמן: להחריב מכרז.

אפרת שטראוס: להכין מכרז.

אפרת שטראוס: לצערי, עם עזיבתו של צביקה חלמיש לניו-יורק, הצוות הזה פוזר, כל האנשים לא משמשים יותר בתפקידם, ולכן צריך למעשה שר האוצר או החשב הכללי לקבוע צוות מחדש.

יעקב ליצמן: למה צריך צוות חדש?

אפרת שטראוס: מבחינתי, ברגע שאני מקבלת את ההנחיה להוציא מכרז, תוך חודש הוא יהיה בעיתון.

אפרת שטראוס: לצקת תוכן למכרז- -

יעקב ליצמן: אמר זאב אלקין שהיה מכרז, על-פי החוק, והגישו, הוא לא מצא חן בעיניהם ובוטל, אחרי החוק.

צבי צילקר: סגירת המכרז הראשון היתה עוד לפני החוק.

צבי צילקר: אין פרוגרמה, אין תוכן, שום דבר.

צבי צילקר: היה מכרז ב-13.9.00.

זאב אלקין: זה עוד לפני החוק.

אפרת שטראוס: בכל התקופה הזאת אני משמשת בתפקיד.

אפרת שטראוס: שני המכרזים פורסמו לפני החוק.

אפרת שטראוס: אחרי החוק היה הצוות הזה שהיה צריך להכין את המכרז, שלא הגיע לסיום עבודתו.

אפרת שטראוס: בעקבות המלצתו של הרב ליצמן ביקשנו המלצה של משרד הבריאות, שחוות הדעת המשפטית אינה של המינהל אלא של משרד הבריאות, שאינם בנמצא על קבלת השטח לפטור ממכרז, כמובן, מקשה על קבלת החלטה להקצות- -

ראובן ריבלין: יש לי שאלה; בכל מקרה, שיהיה פטור ממכרז, לא יהיה פטור, האם כרגע ההחלטה של מינהל מקרקעי ישראל לגבות מלוא הסכום, על-פי השמאות, עבור הקרקע הזאת?

ראובן ריבלין: אני אומר לך: עברתי את המכרז, תני לי את הקרקע, כי השווי שלה הוא חינם לפי תנאי המכרז.

ראובן ריבלין: מה את אומרת?

אפרת שטראוס: המכרז מתבסס על 50% מהערכת שמאי לפי- -

ישראל כץ: מה את צריכה כדי שהקרקע תהיה חינם?

אפרת שטראוס: החלטה מיוחדת של מועצת המינהל.

אפרת שטראוס: אני חושבת שמספיקה החלטה מיוחדת של מועצת המינהל.

ראובן ריבלין: יש החלטה של המינהל, כפי שהצגת אותה, כן צודקת, לא צודקת, שבה 50% מהערכת שמאי מחויב השטח, שזה דבר שכבר גורם למצב שבו לא יהיה אף אחד שיבנה את בית החולים.

ראובן ריבלין: לכן צריך לפתור את זה יחד עם האוצר, ברמה המקבילה של הכנת המכרז ובקשה של יושב-ראש המינהל, שהוא שר השיכון, בהמלצת שר האוצר, לקבוע שלצורך בית חולים שווי הקרקע הוא אפס.

יעקב ליצמן: ביקשתי להזמין אותו לשבוע הבא על עצם ההחלטה, עקרונית.

ראובן ריבלין: אני נותן עצה לראש העיר לשכנע אותך שלא ידבר על הרמה העקרונית.

ראובן ריבלין: אתה רוצה – אחר-כך תקיים דיון עקרוני.

ראובן ריבלין: אני מציע לו לא לדבר על הרמה העקרונית, כי יכול להיות מצב שבו יהיו בתי חולים רווחים.

ראובן ריבלין: אני לא אומר.

ראובן ריבלין: יש בתי חולים סיעודיים לאנשים עתירי הון, או כל בית אבות יוכרז כבית חולים סיעודי.

ראובן ריבלין: הייתי בכל הסיפורים האלה.

ראובן ריבלין: לכן אני ממליץ בפני ראש העיר אשדוד לשכנע את יושב-ראש ועדת הכספים לדון בנושא בית החולים באשדוד נקודתית.

ראובן ריבלין: אחר-כך תעשה גם דיון עקרוני.

ראובן ריבלין: אתן לך אלף נימוקים, מדוע בעיקרון יכולים להיות יוצאים מן הכלל שיהפכו להיות כלל.

יעקב ליצמן: אין תב"ע.

ראובן ריבלין: תב"ע אפשר לשנות.

ראובן ריבלין: אני מציע לא לדון עקרונית, אלא לדון בנושא בית החולים של אשדוד, ולבקש מהשר שטרית להביא בתנאים אלה ואלה בפני מועצת המינהל הצעה הקובעת החלטה, שבה ייאמר: בית החולים באשדוד – תימסר הקרקע בשווי ערך אפס.

אפרת שטראוס: שר האוצר חייב לתמוך בזה.

ישראל כץ: יש כאן הערה, ששר האוצר חייב לתמוך בזה, אחרת למועצת המינהל אין מקור תקציבי.

ישראל כץ: כלומר לא כדאי להזמין רק את שר השיכון, כי הוא צריך אישור מהאוצר לסעיף תקציבי כדי לקבל החלטה כזאת.

יעקב ליצמן: עד עכשיו לא היה חיוב כסף.

ישראל כץ: זאת התשובה שקיבלנו.

יעקב ליצמן: לנו יש פטנטים, כולם מכירים את זה.

יעקב ליצמן: זה לא הפטנט שלי.

סטס מיסז'ניקוב: בעצם הדיון הזה אנו עושים עוול לעצמנו ולכל מוסד הכנסת שמחוקקת חוקים.

סטס מיסז'ניקוב: חוקק חוק, הוא לא מיושם.

סטס מיסז'ניקוב: אנו דנים פה, היה מכרז, לא היה מכרז, להזמין את שר השיכון וכו'.

סטס מיסז'ניקוב: חוק צריך להיות מיושם, ואנו צריכים לקרוא כוועדת הכספים לכל הגורמים האחראיים ליישם את החוק.

סטס מיסז'ניקוב: אחרת מחר נתחיל לפרש חוק אחר לכאן או לכאן, ותהיה פה אנדרלמוסיה שלמה.

סטס מיסז'ניקוב: אני מציע כוועדת הכספים לקרוא לממשלה ליישם את החוק לאלתר.

ישראל כץ: קראנו הרבה פעמים.

זאב אלקין: בהמשך לדבריו של חבר הכנסת מיסז'ניקוב; הוא צודק, זה שתוך שלושה חודשים מ-1 בינואר 2006, לא התחילו מכרז, היתה עברה.

זאב אלקין: נכון לעכשיו, העברה הזאת לא פוגעת בעיר אשדוד, כי תיאורטית לממשלה היתה זכות למשוך את המכרז ששה חודשים, ואחר-כך לעשות את זה בעצמה.

זאב אלקין: זה לפי החוק.

זאב אלקין: שלושה פלוס ששה זה תשעה חודשים.

זאב אלקין: זה מביא אותנו ל-1.10.06.

זאב אלקין: אני מוכן להיות לארג', 15.

זאב אלקין: 10.06, כי מתכנסים אז.

זאב אלקין: אם עד אז המדינה לא בחרה זוכה למכרז, אני חושב שתפקידנו כוועדה להחיל את הפטנטים שדיברת עליהם.

זאב אלקין: המדינה צריכה לבנות את זה בעצמה, לפי החוק.

זאב אלקין: ברגע שהיא תדע שהיא צריכה לבנות את זה בעצמה, היא תקיים מכרז ותמצא זוכה.

יהודה רון: אני מבקש להבהיר כמה דברים.

ראובן ריבלין: האם משרד הבריאות המליץ לפטור ממכרז?

יעקב ליצמן: ושאלה נוספת; האם משרד הבריאות מעוניין בהקמת בית חולים?

יהודה רון: אני רוצה לומר דברים ברורים מאוד; את תמ"א 31 להקמת בית חולים באשדוד ועוד שני בתי חולים אני המלצתי לצוות שהכין את התמ"א.

יהודה רון: הסיבה פשוטה: אנו חייבים תמיד להסתכל קדימה ולאתר מגרשים במקומות נכונים, ושלא יהיה מצב שכשנרצה להקים בית חולים, נצטרך להקים אותו מתחת לפנס.

יהודה רון: לכן אנו עושים תוכניות לטווח ארוך, של 15, 20, 25 שנה, בודקים היכן יהיה צורך בהקמת בתי חולים, וכך עשינו את זה בתוכנית.

יהודה רון: נאמר שם במפורש: הקמת שלושה בתי חולים, ואני יכול להמציא לך את זה, זה היה בשנת 93' ו-94'.

יעקב ליצמן: אמרתם: 15 שנה.

יעקב ליצמן: עבר.

יעקב ליצמן: רק אל תגיד לי שה-15 שנה מתחילות מהיום.

יהודה רון: בתוכנית האשפוז שהתבקשנו על-ידי הממשלה בתחילת 2005 בעקבות החורף הקשה שהיה בבתי חולים, הממשלה ביקשה ממשרד הבריאות וממשרד האוצר להכין תוכנית אשפוז.

יהודה רון: הכנו תוכנית אשפוז עם צורך של הקמת מיטות בגין גידול האוכלוסייה על הזדקנותה, ואני יכול להעביר לכם את זה, נאמר בה במפורש שיש צורך להקים שלושה בתי חולים בעשר השנים הקרובות, ואחד מהם הוא בית חולים באשדוד, כלומר משרד הבריאות תומך בהקמת בית חולים באשדוד.

יהודה רון: אנו לא נגד הקמת בית חולים.

יהודה רון: שנית, חשוב לזכור שאנו מדברים על חוק שמדבר על הקמת בית חולים בהיקף של 300 מיטות.

יהודה רון: אנו חושבים שבית חולים בסדר גודל כזה, צריך שיהיו בו כל המחלקות הבסיסיות.

יהודה רון: זה מתקשר עם ההצעה של קופת חולים.

יהודה רון: אנו מדברים על מחלקות פנימיות, כירורגיה, אורטופדיה, ילדים, יולדות, נשים, הכל, וזה 300 מיטות- -

יעקב ליצמן: הכל, כולל MRI.

יעקב ליצמן: אל תגיד לי לא.

יעקב ליצמן: את זה אתה לא רוצה, ובלי MRI אין המחלקות האלה.

יעקב ליצמן: אל תעבדו עליי.

יעקב ליצמן: תגידו לי עכשיו לפרוטוקול, האם אתם, משרד הבריאות, מסכימים, כולל האוצר, ל-MRI?

יעקב ליצמן: אם התשובה היא כן, התשובה שלי לכל הדברים היא כן.

יהודה רון: יש תקנות, והן קובעות מה צריך להיות מספר ה-MRI להיקף מסוים של אוכלוסייה.

יעקב ליצמן: אז למה אישרת בתי חולים אחרים לפני חצי שנה?

יעקב ליצמן: משרד הבריאות אישר MRI לפני כמה חודשים לבתי חולים, שלא צריך?

יהודה רון: אם ישנו את התקנות ויתאפשר להקים MRI- -

יעקב ליצמן: אני מאוד מכבד אותך, גם אישית, אני יודע שאתה איש רציני מאוד במשרד, ואני אומר לך; אני מוכן לכל מה שאתם רוצים.

יעקב ליצמן: אני מדבר לטובת בית החולים, ומדבר על זה חמש שנים.

יעקב ליצמן: אל תגיד לי: זה כן, זה לא.

יעקב ליצמן: אתה רוצה את כל המחלקות?

יעקב ליצמן: מה שאתה רוצה, אבל תן את הכלים.

יעקב ליצמן: ל-MRI ייסעו לשיבא?

יהודה רון: אנו בעד MRI, אבל נצטרך לתת אותו גם לקפלן, גם לאשדוד, גם לברזילי.

יעקב ליצמן: האם אדוני מוכן לאשר לפרוטוקול שמשרד הבריאות אישר לפני כמה חודשים MRI לבתי חולים אחרים?

יהודה רון: איזה בית חולים?

יעקב ליצמן: את זה אתה תגיד.

יעקב ליצמן: אתם לא אומרים לנו את כל האמת פה.

יהודה רון: אנו בעד MRI, ובלבד שהתקנות תאפשרנה להקים MRI.

אלי אפללו: מה התקנות?

יעקב ליצמן: לאחרים הוא אישר, הוא לא אמר: תקנות.

יהודה רון: סדר גודל של 400 אלף.

אלי אפללו: משרד הבריאות נתן עד עכשיו רק לפי התקנות האלה?

יהודה רון: כן.

יעקב ליצמן: אני מבקש, אדוני, אני רוצה להוריד את זה מסדר היום.

יעקב ליצמן: אני מבקש שאדוני יגיש לי רשימות, איפה יש MRI, ואיפה יש אישורים להכניס MRI.

יעקב ליצמן: עכשיו אנו ניגשים לבית החולים.

יהודה רון: אנו מעריכים, כפי שנאמר כאן, לדעתי, שמקובלת גם במשרד, קשה להקים בית חולים, גם עם MRI, עם כל הציוד המשוכלל, להקים בית חולים, להפעיל אותו, ולהיות מאוזן.

יעקב ליצמן: זה אותו בית חולים כמו שיבא, כמו הדסה, כמו שערי צדק.

יעקב ליצמן: אתה אומר עכשיו שלא יבקשו השתתפות רגילה?

יעקב ליצמן: על הקמה, הצעתי כאן בוועדת הכספים, שאני מוכן להגיע גם עם קופת חולים מכבי שביקש, מוכן לבנות בית חולים, לא מבקש השתתפות שלכם.

יעקב ליצמן: בי"ת, הצהיר כאן צבי צילקר, ובדקתי את זה, יש מקום בכניסה לעיר של קופת חולים כללית, שהיא היחידה שהתנגדה עד רגע זה, שהקימה בית חולים לפני כעשרים שנה, עומד שלד, לא עשו דבר.

יעקב ליצמן: לכן לא בא בחשבון שייתנו הכשר לאותו אדם לבנות מחדש.

יעקב ליצמן: גימ"ל, האם אדוני מודיע לנו שמשרד הבריאות יחתום על פטור ממכרז על הקרקע לבית החולים?

יהודה רון: לפני כן; אנו מעריכים שקשה לגוף להפעיל בית חולים ולהישאר מאוזן.

יהודה רון: בית חולים כללי זה לא שיבא.

יהודה רון: קשה יהיה להקים, נעשו על זה בדיקות, בית החולים יהיה גירעוני.

יהודה רון: אני מניח שבסופו של דבר הממשלה צריכה להקים, זאת ההערכה שלי.

יהודה רון: לגבי הקרקע; על-פי חוות הדעת המשפטית של היועצים שלנו, הם טענו, ואני מציע שאם יש חילוקי דעות, נלך למשרד המשפטים.

יעקב ליצמן: מתי זה נולד?

יעקב ליצמן: אני העליתי את זה אצל השר.

יעקב ליצמן: אני גיליתי לשר שיש חוות דעת משפטית, שמהיום בית חולים צריך לשלם 50% מהקרקע.

יהודה רון: אני מדבר על משהו אחר.

יהודה רון: יש חוות דעת משפטית של היועצים המשפטיים של משרד הבריאות שאומרים שבגלל שיש חוק מאוד ברור, אי-אפשר לפטור את המכרז.

יהודה רון: כתוב שם במפורש: חייב לפרסם.

יעקב ליצמן: מתי נולדה חוות הדעת הזאת?

יהודה רון: אחרי הישיבה.

יעקב ליצמן: למה בישיבה לפני שלושה חודשים אצל שר הבריאות הקודם, שישבתי אצלו, למה חוות הדעת הזאת לא היתה ידועה?

יעקב ליצמן: חוות הדעת נולדה כשראו שמתחילים להתקדם?

יעקב ליצמן: יעיד הפרוטוקול אצל השר אדרי, ששם אף אחד לא אמר את זה, שיש חוות דעת.

יהודה רון: במפגש נאמר לצבי צילקר על-ידי יעקב אדרי, שיש בעיה משפטית.

יהודה רון: אני מציע שיפנו למשרד המשפטים.

יהודה רון: אם משרד המשפטים ימליץ לנו, נעשה את זה.

ראובן ריבלין: משרד המשפטים זה יד רוחצת יד.

ראובן ריבלין: בסמכותו של שר הבריאות להמליץ לפני שר האוצר לפטור ממכרז, כי שר הבריאות הוא רמה מקצועית.

ראובן ריבלין: הוא לא פוטר ממכרז.

ראובן ריבלין: שר האוצר פוטר ממכרז.

ראובן ריבלין: שר האוצר לא יכול לפטור ממכרז, אלא אם השר המקצועי ממליץ בפניו.

ראובן ריבלין: האם השר המקצועי, מבחינה מקצועית, האם רואה משרד הבריאות צורך?

יהודה רון: כן, מקצועית.

יעקב ליצמן: בישיבה אצל שר הבריאות בשבוע שעבר שר הבריאות אמר אותם דברים שהוא אמר, רק בהבדל אחד.

יעקב ליצמן: הוא דיבר על כך שמשרד הבריאות רואה חשיבות בתכנון לטווח ארוך, הוא דיבר על 2015, 2020.

יעקב ליצמן: אם ב-1993 אמרו שמתכננים לטווח ארוך בעוד 15 שנה, ולא חשבו שנדבר היום ויזכירו לנו מה שהיה אז, היום אומרים שוב: מהיום עוד 15 שנה.

יעקב ליצמן: זה לא רציני.

יעקב ליצמן: לאחר בדיקה מדוקדקת, אני רוצה לסייג, כי הוא אמר לי כרגע שמשרד הבריאות מעוניין בבית חולים, אמרתי את זה בנוכחות השר וכל פקידי האוצר והבריאות, אף אחד שם לא רוצה בית חולים, שלא יספרו לי סיפורים, אלא שיש שתי בעיות; יש חוק, וזה מעיק עליהם, ויש כמה מטורפים, תסלח לי, חברי כנסת, שלוחצים, שלא מרפים, וזה כולל את ראש עיריית אשדוד, שעושים את כל המאמצים שיהיה בית חולים.

יעקב ליצמן: פעם דוחים את זה ל-2015, פעם אומרים שצריך לשלם 50%.

יעקב ליצמן: מה אמרה קופת חולים מכבי?

יעקב ליצמן: תן לי גם MRI.

יעקב ליצמן: אתה רוצה שתהיה כירורגיה, אתה רוצה יולדות, אתה רוצה בית חולים עם 300 מיטות, תן גם MRI.

יעקב ליצמן: אומרים: זה – לא.

ישראל כץ: אם ברור שהמדינה תקים את בית החולים- -

יעקב ליצמן: היא לא רוצה.

ישראל כץ: אם ברור שליזם פרטי לא ייתנו להקים, אלא אם יוקם, זה רק על-ידי המדינה, מה הקשר לפטור ממכרז?

ישראל כץ: גם אני מכיר את החוק הזה הרבה שנים, עזרנו בניסוח ההגבלות בחוק, שיחייבו הנחיות כל-כך ברורות.

ישראל כץ: ברור שבלי פקידי האוצר ובלי תמיכה מלאה של משרד הבריאות, הרי אמר נציג משרד הבריאות: זה יהיה גירעוני, לכן המדינה תצטרך להקים את זה, והוא עוד תומך בזה.

ישראל כץ: ומה עם אלה שלא תומכים?

ישראל כץ: לכן ברור שהאלטרנטיבה הריאלית היא שהמדינה תקים את זה.

ישראל כץ: מה זה קשור לפטור ממכרז?

ראובן ריבלין: לומר שהמדינה תקים את זה, פירושו של דבר שזה לא יוקם.

זאב אלקין: יש לי שאלה קצרה ליושב-ראש בעקבות המידע שהוא מסר; אם הבנתי אותך נכון, משרד הבריאות אמר שהוא רוצה להקים את בית החולים הזה בין 2015 ל-2020.

יעקב ליצמן: הוא אמר כך, השר, בנוכחות חמישים איש: משרד הבריאות מתכנן שלושה בתי חולים.

יעקב ליצמן: איזה שלושה?

יהודה רון: באזור הקריות, נתניה ואשדוד.

יעקב ליצמן: נתניה?

יעקב ליצמן: יש.

קריאה: לא מספיק.

יעקב ליצמן: אז למה אתם לא משיגים מיטות?

יעקב ליצמן: זה לדיון הבא.

זאב אלקין: השאלה מופנית גם לסמנכ"ל ממשרד הבריאות.

זאב אלקין: לפי החוק, יש סקירה פשוטה: שלושה חודשים, ששה חודשים ושש שנים.

זאב אלקין: זה מביא אותי במקרה הכי טוב לשנת 2012.

זאב אלקין: איך ייתכן שבאופן רשמי, משרד הבריאות אומר שהוא מתכנן להקים את זה ב-2020-2015, כשהחוק- -

יהודה רון: אנו בתוכנית אשפוז כתבנו שעד 2015 צריך להקים שלושה בתי חולים.

יהודה רון: ברגע שיתקבל התקציב ממשרד האוצר והאישור, אנחנו מתחילים בתכנון של בית החולים.

צבי צילקר: כל הכבוד לתמ"א 31, הדיון הזה מאוד כואב לי, כי כאן יושבת המנהיגות של מדינת ישראל, ואני לא בא להטיף מוסר לאף אחד, כי גם אני שייך לקבוצה שמנהלת ערים ונמצאת בוועדות.

צבי צילקר: אני משרת את העיר מ-1962 כמהנדס העיר.

צבי צילקר: ב-1969 נבחרתי כראש העיר.

צבי צילקר: ב-1971, כשיש תוכנית מתאר עם שטח ענק לבית חולים, היום יודעים כמה גדול הוא צריך להיות, אבל היה מי שחשב על זה, ולא רק אני, מי שחשב כשהיו 9,000 תושבים, כשהגעתי לאשדוד, שצריך שטח לבית חולים לעיר של 360 אלף נפש.

צבי צילקר: זה היה ברור כבר ב-62'.

צבי צילקר: כתבתי ליהודי יקר, ויקטור שם-טוב, אני מאחל לו בריאות ואריכות ימים, והוא ענה לי: היום אתם קטנים, כשתהיו גדולים, יהיה בית חולים.

צבי צילקר: מה זה גדולים?

צבי צילקר: כשנהיה 100 אלף.

צבי צילקר: כשהפכנו 100 אלף, אמרו: אין תקציב.

צבי צילקר: כשהתכוננו לעלייה הגדולה, ומ-62' עד היום גדלנו בעוד 120 אלף תושבים, קרה דבר טוב, ובשבוע הבא אני נוסע להביא עוד עולים מצרפת.

צבי צילקר: הם לא מבינים איך במדינת ישראל, ואין עיר בעולם עם רבע מיליון תושבים, שאין לה בית חולים.

צבי צילקר: אין דבר כזה, גם לא בקובה.

צבי צילקר: למדינת ישראל אין מספיק כסף.

צבי צילקר: באים אנשים טובים בעלי ניסיון, לקופת חולים מכבי יש ניסיון, באים רפואה וישועה, שיש להם בית חולים, ואומרים: בואו נפטור אתכם מהקמת בית חולים.

צבי צילקר: תתרכזו בהקמת שני בתי החולים.

צבי צילקר: אנו יכולים להתחיל היום, למה לחכות עד 2015?

צבי צילקר: אנו בעוד שלוש שנים נותנים לכם מיטות.

צבי צילקר: איך כולנו חוברים יחד, גם אני, כדי לא לקיים החלטה של הכנסת?

צבי צילקר: תפנה לבג"ץ, עוד ששה חודשים, בעוד ששה חודשים ייצא מכרז, וייתנו ששה חודשים לתכנון, כשהיה כבר מכרז.

צבי צילקר: אני חושב שצריך להורות, מה שאמרתי לשר: תוציא היום המלצה.

צבי צילקר: אל תחכה.

צבי צילקר: ההמלצה שלך לא חוקית – יודיעו לך.

צבי צילקר: צריך להורות למינהל שתוך שבוע מועצת המינהל תתכנס, ותודיע פטור, ולתת ליהודים הנכבדים האלה לגשת.

ראובן ריבלין: מועצת המינהל לא מתכנסת על-פי החלטת ועדת הכספים.

יעקב ליצמן: היא כן מתכנסת.

ראובן ריבלין: האם אתה חושב שצריך לקום באשדוד בית חולים ממשלתי, והאם האוצר מתכוון לתקצב את זה נקודתית?

סופה לנדבר: שאלה; מה תפקיד מנהל בית החולים באשדוד, למה הוא מתנגד?

יעקב ליצמן: בית חולים אחר זה לא על סדר היום.

ראובן קוגן: המכרז שאמור היה לצאת מתוקף החוק התייחס למבנה מסוים או לאופן מימון מסוים של בית חולים, והתב"ע לא התאימה למכרז הזה.

ראובן קוגן: התב"ע תוקנה בדצמבר, וכרגע ניתן להוציא מכרז.

סופה לנדבר: בחוק זה לא כתוב.

ראובן קוגן: בחוק כתוב שהקמת בית החולים תמומן מהפעילות המסחרית.

ראובן קוגן: מכיוון שהתב"ע לא התאימה, היו צריכים לתקן את התב"ע.

ראובן קוגן: התב"ע תוקנה בספטמבר.

ראובן קוגן: חוץ מזה, היתה שאלה משפטית, האם צריך לעשות מכרז או פטור ממכרז.

ראובן קוגן: אני מבין שחוות הדעת המשפטית אומרת שניתן לעשות פטור ממכרז, ועכשיו השאלה היא בין מי יעשו את הפטור, רצו לעשות מכרז בין קופות בתי החולים.

ראובן קוגן: משפטית, אין מניעה לעשות את הדבר הזה.

ראובן קוגן: אני מבין שיש הצעה של יזם פרטי יחד עם קופת חולים מכבי, שמצא מתווה של הקמת בית חולים.

ראובן קוגן: המתווה הזה צריך להיות מאושר על-ידי משרד הבריאות, שייתן את דעתו, כבר נתן חלק מדעתו על המתווה הזה.

ראובן קוגן: צריך לקחת יזם, ולשאול אם הדרישות של משרד הבריאות מקובלות על היזם, והוא מוכן להקים את בית החולים, בהתאם לדרישות האלה.

ראובן קוגן: בנוסף, צריך לפתור את הנושא של המינהל, של תמחור הקרקע, שמוערך כרגע על-ידי המינהל ב-10 מיליון דולר.

ראובן קוגן: לגבי בית חולים ממשלתי, כרגע כל הצוותים בוועדות והפורומים האפשריים המליצו להעביר את בתי החולים הממשלתיים אל מחוץ לממשלה בעקבות כל הבעיות שנוצרות- -

ראובן ריבלין: כלומר אתה אומר:

ראובן ריבלין: אנו לא מתכוונים להקים בית חולים ממשלתי.

ראובן ריבלין: נכון?

ראובן קוגן: כן.

יעקב ליצמן: כלומר: אנו לא מתכוונים לקיים את החוק, לא כדאי לנו.

יעקב ליצמן: לכן גם אנו לא מתכוונים לקיים את החוק.

יעקב ליצמן: יש שחמט.

יעקב ליצמן: לכל אחד מחברי הכנסת יש דרך לשחק שח.

ראובן קוגן: המדינה לא עוברת כרגע על החוק.

אפרת שטראוס: לגבי שווי הקרקע, ביקשתי עדכון של השומה.

יעקב ליצמן: לא מעניינת אותי השומה.

יעקב ליצמן: אני חושב שאם מבקשים כסף מבית חולים, זה פשע.

אפרת שטראוס: יכול להיות שאם הבנייה של בית החולים אינה כלכלית, זה מביא את שווי הקרקע לאפס ממילא.

ישראל כץ: צריך לשים לב לסעיף שאומר: הערכת ההכנסה הצפויה מהמבנים לא תפחת מעלות ההקמה של בית החולים באשדוד.

ישראל כץ: הסעיף הזה מדבר על הקרקע כמו שהיתה קודם.

ישראל כץ: היום אין לך הקרקע שמיועדת לבניית המבנים, לכן יזם פרטי לא יכול לגשת לפי החוק הזה למכרז.

ישראל כץ: היום רק המדינה יכולה להקים על-פי החוק הזה.

ישראל כץ: היזם הפרטי לא יכול לגשת.

ישראל כץ: ברגע שהוציאו את השטחים המסחריים, חצי חוק לא רלוונטי.

ישראל כץ: עכשיו יש רק אפשרות אחת – שהמדינה תקים.

ישראל כץ: חבל להתעסק בהוצאת מכרז, כי אין על מה להוציא.

ישראל כץ: הרעיון המקורי היה שיזם פרטי ישווק את השטחים המסחריים.

ישראל כץ: ברגע שלקחו את הקרקע המסחרית, זה לא קשור לשווי הקרקע.

ראובן ריבלין: ראש העיר אשדוד ביקש מהכנסת ליישם את החוק שיצא תחת ידה, שיזמה חברת הכנסת סופה לנדבר.

ראובן ריבלין: אנשי האוצר מבינים שקיום החוק מותנה בהקמת בית החולים.

ראובן ריבלין: אין ספק, וגם האוצר מבין זאת, למרות שהוא חושב שהממשלה לא מפרה את החוק, שבית החולים לא הוקם, וכוונת החוק היא להקים את בית החולים.

ראובן ריבלין: ניתנו כמה חלופות, שעל אחדות מהן לא חשבו, אבל הכל קיים בחוק.

ראובן ריבלין: ברור שהמדינה לא יכולה ולא רוצה להקים בית חולים ממשלתי בגלל מדיניות נגד הקמת בתי חולים ממשלתיים בכלל וחוסר-תקציב להקמת בית חולים ממשלתי באשדוד בפרט.

ראובן ריבלין: קיימת מחלוקת בעליל בין משרד הבריאות, שחושב שהקמת בית החולים צריכה להיות במסגרת ממשלתית, והוא מקציב לכך עד 2015, לבין משרד האוצר, שאומר:

ראובן ריבלין: חזרנו בנו היום מכל תוכנית שבסיסה הוא בית חולים ממשלתי, אנו הולכים היום להפרטות במקום להקים בתי חולים ממשלתיים.

ראובן ריבלין: בדילמה הזאת כבר אנו נמצאים במלכוד שאם אנו לא נפתור אותו, הוא לא ייפתר.

ראובן ריבלין: דבר שני, הואיל וברור שאין כרגע שום תקציב לבנות את בית החולים, והואיל וכרגע יש מצב שבו יש רק הצעה אחת להקמת בית חולים, כי כל ההצעות האחרות נמוגו, מתעוררות שתי בעיות; בעיה אחת של ערך הקרקע, שהופכת את בית החולים לכזה שאיש לא ירצה להקימו, והשנייה היא הייעודים והמחלקות שייבנו בבית החולים על-פי רשיון משרד הבריאות.

ראובן ריבלין: ברור שצריך להקים בית חולים שלם שיוכל לבצע את כל הפעולות שבית חולים מודרני נותן ברמה של 300 מיטות, כלומר לא תהיה שום הגבלה לפתיחת איזו מחלקה באותה מערכת.

ראובן ריבלין: לכן קוראת ועדת הכספים קודם כל למשרד הבריאות לעשות את הפעולות הבאות; להמליץ בפני השר הממונה על מינהל מקרקעי ישראל לפטור ממכרז את הקרקע המיועדת לבית החולים, על-פי התב"עות השונות והאחרונה - המלצה שאינה קשורה בשום חוות דעת משפטית, אלא מיועדת לומר: מבחינה מקצועית-רפואית אנו רואים חשיבות בהקמת בית חולים באשדוד, ולכן ממליצים לפטור אותו ממכרז.

ראובן ריבלין: שנית, להודיע שכל יוזם שבסופו של דבר יקים את בית החולים יוכל לפתוח בה את כל המערכות, כולל המערכת שציין יושב-ראש הוועדה, MRI, ואחרות.

ראובן ריבלין: הדבר הבא, הוועדה קוראת ליושב-ראש מינהל מקרקעי ישראל, שר השיכון, מאיר שטרית, להיכנס לעובי הקורה ולכנס את המינהל ולבקש ממנו לקבל שתי החלטות; אחת, להמליץ בפני האוצר לפטור ממכרז, שתיים, לומר שהואיל והתב"ע השתנתה, ערך הקרקע למרות הערכת השמאי היא אפס לצורך הקמת בית חולים באשדוד.

ראובן ריבלין: שלוש, הוועדה פונה לשר האוצר כדי שיפטור את בית החולים ממכרז נוכח כל ההשתלשלות של העניינים שהיו קשורים למכרזים הקודמים ולהצעות השונות שהוגשו.

ראובן ריבלין: אני מציע לקבוע ישיבה נוספת בהקדם האפשרי, שבה כבוד יושב-ראש הוועדה יבקש מהאנשים האלה לומר, הואיל והחוק קיים בפנינו מאז 2001, והואיל והוא לא קוים – אבקשכם להודיע לנו תוך שלושה שבועות שכל הדברים האלה בוצעו.

יעקב ליצמן: קודם כל, נקבע ישיבה מחר ב-09:30 עד 10:00 על הנושא הזה, אני מבקש מהמינהל לקבל תשובות עד מחר בבוקר, ואם לא, נעשה ישיבה נוספת ביום רביעי, ואם לא, ביום חמישי, ביום ראשון וכן הלאה.

יעקב ליצמן: עד מחר בבוקר אני רוצה לדעת, מה עמדת המינהל לעשות לגבי פטור ממכרז, בי"ת, לגבי אי-שווי של קרקע להקמת בית חולים.

יעקב ליצמן: אני רוצה שהמינהל ילך למנכ"ל, המנכ"ל ילך לשר, ויגיד: ועדת הכספים לא עוברת על זה לסדר היום, מחר ב-09:30.

יעקב ליצמן: אם לא נקבל תשובה מספקת מחר מהמינהל, נזמין את השר ליום רביעי, עם כל הכבוד.

יעקב ליצמן: אם לא נהיה מרוצים מתשובת השר, יש אנטיביוטיקה.

טמיר כהן: ועדת הכנסת החליטה שאפשר להתחיל מ-10:00.

יעקב ליצמן: יש לי עבודה כאן.

יעקב ליצמן: מי שרוצה להתלונן, שיעלה את זה לוועדת האתיקה.

ראובן ריבלין: רק שהמינהל לא יאמר לך: עדיין לא קיבלנו המלצה לפטור ממכרז ממשרד הבריאות.

ראובן ריבלין: קודם כל תקבל ממשרד הבריאות.

יעקב ליצמן: מחר אקבל תשובה.

יעקב ליצמן: אם לא – מחרתיים.

יעקב ליצמן: מחר ב-09:30 אני רוצה תשובות על שני הדברים האלה.

יעקב ליצמן: אם לא, נעשה דיון נוסף.

זאב אלקין: אני רוצה להוסיף לדבריו של חבר הכנסת ריבלין; והיה ועד 1 באוקטובר או 15 באוקטובר- -

יעקב ליצמן: נשב מחר, מחרתיים.

יעקב ליצמן: נמאס לי מהדיונים האלה.

ראובן ריבלין: מחר תקרא גם למשרד הבריאות, שייתנו לך את שתי התשובות.

יעקב ליצמן: כל מי שהיה בישיבה היום, כלומר המשרדים, חייבים להיות מחר.

ראובן ריבלין: היחידים שהיו ברורים כאן הם משרד האוצר, והיום אין להם בררה אלא לומר לנו, האם הם משחררים ממכרז או לא.

ראובן ריבלין: הם צריכים לקבל המלצות.

יעקב ליצמן: מחר נחליט יחד מה הצעדים הבאים.

יעקב ליצמן: תודה רבה, הישיבה נעולה.