ועדת הכלכלה, כנסת 17, פרוטוקול מספר 45, 2006-07-12 10:10

משה כחלון: בוקר טוב, אני מתכבד לפתוח את הישיבה.

משה כחלון: על סדר היום דיון מהיר של חבר הכנסת אורי אריאל.

משה כחלון: הנושא: תגבור התחבורה הציבורית ביהודה ושומרון.

משה כחלון: הטענה היא שאין מספיק תדירות של תחבורה ציבורית, דבר שגורם לתושבים שם לנסוע באמצעות טרמפים ובאמצעות הסעות לא מאורגנות.

משה כחלון: הם נמצאים הרבה בטרמפיאדות, בצמתים, ראינו גם ניסיונות חטיפה, שלצערנו, אחד מהם גם עלה בחייו של אליהו אשרי ז"ל.

משה כחלון: האילוץ הזה של לנסוע בטרמפים מסכן את האנשים, ולכן חבר הכנסת אורי אריאל הגיש הצעה, אאפשר לו לפתוח את הדיון ולהציג את הדברים.

אורי אריאל: אדוני היושב-ראש, המצב שלנו הוא שבתקופה האחרונה היו מספר ניסיונות חטיפה ביהודה ושומרון.

אורי אריאל: אני לא מתייחס לחייל החטוף חייל שליט, כי זה סיפור מסוג אחר, אני מתייחס כרגע לאזרחים שמנהלים את חיי היום-יום ביהודה ושומרון ונוסעים לעבודה כמו כל אזרח, ומנהלים את חייהם הפשוטים.

אורי אריאל: חלק לא קטן מהם, אין לו רכב פרטי, והוא למעשה מותנה בתחבורה ציבורית.

אורי אריאל: לחלק מהאנשים יש רכב פרטי והם מעדיפים לנסוע בתחבורה ציבורית בגלל היותה ממוגנת ירי.

אורי אריאל: אני מזכיר לכולנו את מה שידוע, מצב הביטחון באזור יהודה ושומרון הוא לא טוב, בלשון המעטה, אני לא אוהב לרומם את הדבר הזה, כי אני חושב שהוא בעוכרינו.

אורי אריאל: אנשים אומרים: ניסע באוטובוס, זה אמנם יעלה יותר כסף, אני לא יכול לנסוע ממקום אחד למשנהו באופן ישיר, שני אוטובוסים, אבל לפחות אני יודע שהוא ממוגן ירי, ובשביל השקט הנפשי של האנשים ושל המשפחות התחבורה הציבורית היא כלי מאוד חשוב.

אורי אריאל: הצבא ומשרד התחבורה ובגדול ממשלת ישראל הבינה את זה בעבר ונתנה כלים מסוימים בצורות הבאות; העניין הוא שני דברים – אחד, זמינות תדירות האוטובוסים, התחבורה הציבורית לכל אתר ואתר, והדבר השני הוא העלות, כמה זה עולה לאדם.

אורי אריאל: בעבר ממשלת ישראל עשתה כמה דברים; אחת, היא דאגה לאוטובוסים ממוגני ירי, דבר שבהחלט הוסיף ביטחון והרגשת ביטחון.

אורי אריאל: הדבר השני, היא תגברה ועשתה התאמות מסוימות של קווים יחד עם משרד התחבורה, בדרך-כלל בתיאום ושיתוף פעולה עם ישובים, מועצות מקומיות, אזוריות, רשויות.

אורי אריאל: בנוסף, היו בקווים מסוימים באזורים מסוימים בתקופות מסוימות סבסודים, נדמה לי שגם היום בחלק מהקווים יש סבסוד משמעותי שבהחלט מעודד נסיעה בתחבורה הציבורית.

אורי אריאל: דא עקא, שבחלק גדול מהישובים, לא בהכרח התושבים, רוב התושבים שגרים בערים הגדולות כמו מעלה אדומים, יש שם, נדמה לי, כל עשר או עשרים דקות אוטובוס – תחבורה ציבורית מסודרת לכל דבר ועניין.

אורי אריאל: באריאל דומה וכן הלאה.

אורי אריאל: מאידך, יש עשרות רבות של ישובים קטנים, מטבע הדברים שנמצאים בפריפריה, ושם מגיע אוטובוס פעמיים, שלוש, ארבע.

אורי אריאל: אשה שרוצה לצאת מהבית ב-09:00, אין לה אוטובוס עד 15:00 או 16:00, והיא לא יכולה לצאת ללמוד, היא לא יכולה לעשות קניות.

אורי אריאל: זה לא תעלול, היא צריכה לתפוס טרמפ.

אורי אריאל: לעמוד בשמש, לראות עם מי עלית, איפה הוא עוצר, זה פרך שמוביל בצורה כמעט ישירה, לא שמישהו רוצה בזה, חס וחלילה, מוביל להגברת פוטנציאל החטיפות בצורה שקשה לתאר אותה.

אורי אריאל: אני מזכיר, היה ניסיון חטיפה של שתי בנות, וזה אחרי שהיתה בקשה לתגבר שם את התחבורה הציבורית וכו'.

אורי אריאל: למזלנו, דרך נס, לא הצליחו לחטוף אותן.

אורי אריאל: עבר מ"פ עם אוטו בדיוק באותו רגע, כל אחד יעשה חשבון, מה היה קורה אילו הן היו נחטפות.

אורי אריאל: הסרט מול עינינו עם החייל גלעד שליט, שכולנו מקווים שיגיע הביתה במהרה.

אורי אריאל: יש הבחור אשרי, השם ייקום דמו, מאיתמר, שנרצח, והדברים לא נגמרו.

אורי אריאל: הגל הזה מעודד את הגלים הבאים.

אורי אריאל: אנו יודעים, אני אומר את זה בידיעה, שיש ידיעות מודיעיניות על רצון לעשות חטיפות נוספות.

אורי אריאל: הדבר הזה הוא על סדר יומנו, ולכן אנו עוסקים בפיקוח נפש ממש, וכך אני מבקש להתייחס לעניין.

אורי אריאל: אני רוצה לסיים בהצעה מעשית, לומר מה אני חושב שאנו כוועדה צריכים לבקש, ברשותך, אני מוכן במקרה הזה לומר גם "לדרוש", היות שמדובר בפיקוח נפש; צריך לשנות את התדירות.

אורי אריאל: אפשר לעשות את זה, לדעתי, בשתי אפשרויות; אחת, שלוקחים את חברות האוטובוסים הציבוריות, אגד, דן, ביתר תור, יכול להיות שיש עוד, אם שכחתי מישהו, שאף אחד לא ייפגע, ואומרים להם: תגברו את הקווים, ויש לזה מחיר, כי החברות דורשות ובצדק סבסוד.

משה גפני: כל החברות עובדות ביהודה ושומרון?

אורי אריאל: אגד, דן וביתר תור עובדות.

אורי אריאל: לא בכל המקומות זה ממוגן ירי, אבל בחלק גדול זה ממוגן ירי, תכף אתייחס לזה.

אורי אריאל: כלומר אחת זה הרחבת השירות על-ידי החברות בדרישה של משרד התחבורה, המשמעות היא כסף, כי משרד התחבורה יצטרך לסבסד אותם, אני לא יודע בכמה.

אורי אריאל: הדבר השני הוא תוספת אוטובוסים בוויזה, זה דומה לדבר הראשון, משהו כמו שהצבא עושה, עד סוף שנת 2006, נראה לי שזה השלב שאליו צריך להתייחס ולהיערך ל-2007 בתקציב המדינה הבא.

אורי אריאל: כרגע הצבא מעמיד חמישה אוטובוסים על חשבונו, כלומר הוא שכר בוויזות אוטובוסים, והם נוסעים בקווים שהוא קבע שהם היותר מאוימים ובעייתיים, ושמצריכים נסיעה על הצירים האלה ולאסוף טרמפיסטים.

אורי אריאל: הבעיה היא שזה לא מספיק.

אורי אריאל: חמישה זה תוספת חשובה, צריך לציין את זה לטובה, את פיקוד מרכז, למיטב הבנתי, זה תת-אלוף פיקוד מרכז שעובדת כבר בפועל, וצריך לתגבר את זה.

אורי אריאל: אני חושב שאם משרד התחבורה יעמיד גם כן חמישה אוטובוסים, אני מדבר עד סוף 2006, קרי חמישה חודשים, זה לא תקופה ארוכה, זה יעזור מאוד.

אורי אריאל: הדבר הנוסף הוא העלויות, לעשות כל מאמץ להוריד את העלויות.

אורי אריאל: גם פה המשמעות היא כספית, קרי משרד התחבורה יצטרך לפצות במידה מסוימת את חברות התחבורה.

אורי אריאל: הדבר השלישי הוא פנייה לצבא.

אורי אריאל: פיקוד מרכז מכתיב איפה ייסעו באוטובוסים ממוגני ירי, ושם אי-אפשר לנסוע בתחבורה ציבורית.

אורי אריאל: אלוף פיקוד מכתיב, לפי הערכת מצב שהוא עושה, איפה ייסעו ממוגני ירי.

אורי אריאל: אין ממוגני ירי מספיק כדי להעלות את כמות התחבורה הציבורית.

אורי אריאל: אם פיקוד מרכז לא יעשה חשיבה נוספת שתוצאתה תהיה אזורים מסוימים, שחרור מתחבורה ציבורית ממוגנת ירי כדי לאפשר שחרור אוטובוסים ממוגני ירי לאזורים אחרים יותר מאוימים, ושנוסעים שם בטרמפים, ולעניות דעתי, הסכנה יותר גדולה שם מאשר במקומות מסוימים שירו על האוטובוסים, נהיה בבעיה קשה מאוד של אוטובוסים ממוגני ירי.

אורי אריאל: שורה תחתונה, תדירות, זמינות, בטיחות, ממוגני ירי יכולים לתת תשובה הרבה יותר טובה.

אורי אריאל: יחד עם זאת, גם הצבא וגם מועצת יש"ע בשיתוף פעולה וגם אני הקטן באמצעיי מנסים להסביר ולחדד את המודעות בסכנה בנסיעה בטרמפים.

אורי אריאל: אנו לא פטורים מזה, עם כל הכבוד להסברים שלי ושל האחרים, המשמעות היא לא שאומרים: עכשיו לא נוסעים בטרמפים.

אורי אריאל: מי שאומר את זה, אומר: אל תחיו פה.

משה כחלון: והרי כתוב: "ונשמרתם לנפשותיכם".

אורי אריאל: צריך שיהיה ברור, האמירה: אל תיסעו בטרמפים, זאת גזרה שהציבור לא יכול לעמוד בה.

אורי אריאל: מה שקורה זה שאומרים ואומרים, ואם חלילה יקרה משהו, יוכלו לומר: אמרנו לכם.

אורי אריאל: אין לזה תכלית.

אורי אריאל: צריך להיזהר – לפני שעולים, בודקים מי הנהג, עולים רק שניים ולא אחד, יצאו הנחיות ברורות מצד פיקוד מרכז, שהוא עצמו לא אסר את הטרמפים, הוא המליץ לא לנסוע, אך הוא בעיקר הנחה את מי שעולה לטרמפ, מה לעשות, כדי שלא נגיע למקרים האלה.

אורי אריאל: תודה.

משה כחלון: אני מבקש מיושב-ראש מזכירות אגד לומר, מה הסטטוס כרגע ביהודה ושומרון?

משה כחלון: מצטרפים אלינו חברי פורום של דור ההמשך של התאחדות התעשיינים, ברוכים הבאים.

משה כחלון: הם אורחים של הכנסת היום, והגיעו לכאן כדי לראות כיצד מתנהלת ישיבת ועדת הכלכלה של הכנסת.

אריה פלדמן: אגד פועל בגזרת יהודה ושומרון, פעם גם פעלנו בגזרת עזה, עם אוטובוסים ממוגני ירי, זה חלק מהפעלת התחבורה הציבורית באזורים רגישים, באזורים שמצריכים תפעול והפעלה של אוטובוסים מיוחדים, שנותנים את הפתרונות בקווי השירות באותם אזורים בעייתיים.

אריה פלדמן: אנו מפעילים היום למעלה מ-90 אוטובוסים ממוגני ירי, חלקם של האוטובוסים מאוד ישנים, הם בני 15 שנה, ואלה אוטובוסים שבגלל מיגון הירי, התחזוקה שלהם כמעט כפולה, אולי יותר, מאוטובוס רגיל.

אריה פלדמן: זה מתבטא בצריכת דלק גדולה יותר, בחלפים, בצמיגים, בגלל הכובד, המשקל של עוד שני טון שיש על האוטובוס, זה משמעותי ויש פה תחזוקה כבדה מאוד, מה עוד שאלה אוטובוסים ישנים, עם מנועים קצת יותר קטנים ממה שיש היום באוטובוסים החדשים.

אריה פלדמן: עם זה אנו מתמודדים, עם זה אנו מפעילים את כל קווי התחבורה שאגד מפעיל, כולל קווי הבקעה, שפעם נסעו באוטובוסים רגילים, והיום נוסעים באוטובוסים ממוגני ירי, אבל שם כבר יש אוטובוסים חדשים שאין אתם בעיות, למרות שהעלויות שלהם הן הרבה יותר גבוהות.

אריה פלדמן: אנו פועלים על-פי הנחיות משרד התחבורה בתיאום עם הצבא יחד עם נחום גבאי.

אריה פלדמן: אנו מפעילים את כל מה שצריך.

אריה פלדמן: יש לזכור, שאם רוצים להוסיף עוד נסיעות, יש לזה מצד אחד משמעות של עלות כספית של תחזוקה, שגם על זה יש היום עוד ויכוח מול משרד התחבורה בנושא של תחזוקת אוטובוסים ממוגנים, שזה בעיה קשה, ואני לא מכיר ארגון שיכול לתחזק 100 אוטובוסים ממוגני ירי, ואנו עושים מאמצים כמעט 24 שעות שכל מה שאפשר להוציא מהמוסכים, שייצא, כדי לתת את התשובות, ומשלמים על זה שעות עבודה נוספות עד השעות המאוחרות של הלילה במוסכים, במיוחד פה בירושלים, כדי להירתם למשימה הלאומית.

אריה פלדמן: אני מקווה שלא יקנסו אותנו בעתיד גם על הפעולות האלה.

אריה פלדמן: אנו מוכנים להמשיך במשימה הזאת, רק יש לזה מחיר כלכלי, אנו היום גוף שעובד עסקי-כלכלי לכל דבר, וכל הדברים האלה גם יחד, אם ייתנו לנו את המשאבים, את התקציבים, ייתנו לנו את האוטובוסים – גם עם זה, צריך לקחת בחשבון שגם היום, אם מחליטים לעשות אוטו ממוגן ירי חדש, זה לוקח פרק זמן של כמה חודשים עד שהאוטו הזה נמצא על הכביש.

אריה פלדמן: המיגון זה משרד הביטחון, האוטובוסים זה משרד התחבורה, אני לא יודע איך תהיה ההתחשבנות.

אריה פלדמן: מבחינתנו, אין לנו בעיה.

אריה פלדמן: אנו מוכנים להירתם, תמיד נרתמנו.

אריה פלדמן: פעם היו תוכניות לעשות ואנים ממוגני ירי, כל התוכניות האלה היו תוכניות נייר.

אריה פלדמן: המציאות האמיתית היא ש-90 אוטובוסים נוסעים ועושים מאמצים גדולים כדי שכל קווי השירות יעבדו ללא בעיות.

אריה פלדמן: אנו משקיעים בזה הרבה.

אריה פלדמן: צריך גם לזכור, שאגד לנהגים שלו שעובדים באותם מקומות בעייתיים, התשלום לנהגים הוא יותר כדי לתת להם תמריץ לנהוג באותם מקומות.

אריה פלדמן: לשמחתי, אנו לא רואים נהגים שמסרבים לנסוע באותם מקומות.

אריה פלדמן: אנו רואים הכל בחבילה אחת, ובגדול יש לזה משמעות כספית, אך אנו מבינים שחלק הוא עלינו, אבל החלק הגדול צריך לבוא מתקציבים.

משה גפני: כמה אחוזים אתם מהנסיעות ביהודה ושומרון?

אריה פלדמן: אנו מפעילים 90 אוטובוסים ממוגני ירי מתוך 130, אני חושב, שעובדים שם.

אורי אריאל: ברשות היושב-ראש, אני רוצה לומר שיהיה נכון שהוועדה תיתן צל"ש לנהגים, גם להנהלות, אך בעיקר לנהגים, הנהגים של אגד, דן, ביתר תור, חברות הפיתוח ואחרים, אם שכחתי מישהו, ראויים לכל שבח במאמץ המיוחד שהם עושים יום-יום, לילה-לילה, וממשיכים בהתמדה.

אורי אריאל: כפי שאמר פלדמן, אני לא שמעתי על קו שלא נסע כי הנהג סירב.

משה כחלון: אנו מצטרפים לשבחים.

אורי אריאל: ההצעה היא תדירות גבוהה יותר, מחיר ואני מוסיף - שלטים אלקטרוניים על הכבישים הראשיים.

אורי אריאל: יש אישור של מעצ, זה עובד בכמה מקומות ביו"ש, שמפנה את הנהגים הפרטיים שבישוב הסמוך, כניסה של 40 או 60 מטר, לתוך הישוב, אם מחכים אנשים, כדי שהם לא יחכו על הכביש הראשי.

אורי אריאל: אני כנהג רואה שיש טרמפיסט לישוב שילה, נניח בעפרה, אני אוסף אותו, חוזר.

אורי אריאל: העמידה שלהם על הכביש הראשי מסוכנת גם בחטיפות וגם בירי, והיו עשרות מקרים של ירי על טרמפיסטים, ולכן השלטים האלה, בעלות של כ-50 אלף ש"ח לשלט, זה סכום לא קטן, אך לא בלתי-סביר, צריך כארבעים שלטים כאלה, סדר גודל של שני מיליון ₪ - אני לא מזלזל בשקל אחד, אבל זאת הוצאה חד-פעמית.

נחום גבאי: אני מבקש לתת סקירה קצרה, כדי שידעו איפה אנחנו עומדים.

נחום גבאי: את יהודה ושומרון משרתות ארבע חברות תחבורה ציבוריות – אגד, דן, ביתר תור וסופרבוס.

נחום גבאי: רק אגד ודן וביתר תור מפעילות אוטובוסים ממוגני ירי.

נחום גבאי: סופרבוס לא מפעילה אוטובוס ממוגן ירי, היא מפעילה אוטובוס רגיל שפועל בין ירושלים למודיעין עילית ובין מודיעין עילית לבני ברק.

נחום גבאי: אגד מפעיל היום 35 קווי שירות ממוגנים, קווים מאוימים, על-פי תכתיב צה"ל.

נחום גבאי: ב-35 קווים אלה מופעלים 90 אוטובוסים ממוגנים.

נחום גבאי: התקן הרצוי לנו הוא 108 אוטובוסים, כדי שנוכל להפעיל באופן סדיר אנו זקוקים ל-18 אוטובוסים ממוגנים בקווים של אגד.

נחום גבאי: הכוונה, למנות את לוחות הזמנים, לתגבר וגם רזרבה.

נחום גבאי: היום יש 90 אוטובוסים, וב-90 אוטובוסים האלה - אני מדבר רק על אגד – ואנו מפעילים בהם מערך של קרוב ל-400 נסיעות ביום, בקווים ממוגני ירי, אני לא מתייחס לקווים שאינם ממוגני ירי.

משה כחלון: אני מניח ששם יש פחות בעיה.

נחום גבאי: שם יש פחות בעיה, כי יש לנו מלאי גדול.

נחום גבאי: האזורים המאוימים, אנו מדברים על 35 קווי שירות, זה לא מספיק לנו.

נחום גבאי: חלק ניכר מהאוטובוסים האלה מתחילים להזדקן.

נחום גבאי: השחיקה באוטובוסים גדולה מאוד, כי כל אוטובוס כזה מוטען בפלדה וקרמיקה במשקל של 2.4 טון.

נחום גבאי: זה גורם לשחיקה גדולה של האוטובוסים, מהירות נסיעה נמוכה, ויותר ויותר שעות שהייה במוסך.

נחום גבאי: בדן יש לנו 7 קווים מאוימים, שבהם עובדים 23 אוטובוסים ממוגני ירי.

נחום גבאי: אריאל פטור ממיגון.

נחום גבאי: ביתר טור – 30 אוטובוסים ממוגני ירי.

נחום גבאי: הם פועלים בעיקר בין ירושלים לביתר עילית.

נחום גבאי: יש להם קווים נוספים לבני ברק, אך הם אינם ממוגנים.

משה גפני: יש הבדל בין החברות, מבחינת השירות, למשל?

משה גפני: אגד יותר טוב?

משה גפני: דן יותר טוב?

נחום גבאי: אגד עושה הרבה יותר מאמצים.

נחום גבאי: כאשר חסרים אוטובוסים, הוא צריך לנייד אוטובוס מאזור חברון, להגיע לאזור נתניה.

נחום גבאי: דן – אותו דבר.

נחום גבאי: ביתר תור – מדובר בקווים קצרים.

נחום גבאי: מה עושה ביתר תור, כאשר יש לחץ אדיר, הוא שוכר אוטובוסים מחברות הפיתוח, חברת פיתוח גוש עציון, שהיא גם ממוגנת.

נחום גבאי: בשעות שאין פעילות בחברות האלה, שוכר מהן אוטובוסים, כי נוצר מצב ששעות הפעילות של חברות הפיתוח הן לא שעות הפעילות העמוסות של ביתר תור והפוך, לכן יש אפשרות לשכור.

נחום גבאי: בימים שיש בהם דרישה רבה, מוצאי שבת וימי ששי אחר הצהריים, הוא שוכר לפעמים עד 15 אוטובוסים כדי לתגבר את השירות הרגיל.

משה גפני: השירות הטוב ביותר ניתן על-ידי אגד?

נחום גבאי: במצב הנוכחי התפעול של אגד הוא היעיל ביותר, ואחר-כך דן, אך איני רוצה לעשות פה דירוגים.

משה גפני: אנו זכאים לדעת, כי מפריטים קווים.

משה כחלון: אנו מקבלים בברכה את שר התחבורה והבטיחות בדרכים, מר שאול מופז.

משה כחלון: אדוני השר, הדברים שהעלה חבר הכנסת אריאל אלה הסכנה בחוסר-זמינות של תחבורה ציבורית באזור יהודה ושומרון, במיוחד באזורים המאוימים, אתה ודאי מכיר את זה יותר טוב מכולנו.

משה כחלון: ציינו משרד התחבורה ונציגי אגד, שמבחינתם, אין בעיה לספק את הצרכים האלה, רק שזה כרוך בעלויות כספיות, כי הרכב הממוגן יקר, העלויות שלו יקרות, האחזקה שלו יקרה.

משה כחלון: נציג משרד התחבורה וחבר הכנסת אריאל שיבחו את אגד על השירות, על ההתמדה.

משה כחלון: שיבחו את כל החברות.

משה גפני: דן פחות, אגד יותר.

משה כחלון: שיבחו על כך שמעולם לא שמעו על נהג שמסרב לנסוע בעקבות איום או חושש.

משה כחלון: בסך הכל, הכל מתנהל טוב חוץ מהחוסר הקיים שם.

אורי אריאל: תדירות, זמינות, עלויות ושילוט אלקטרוני שמכניס נהגים פרטיים לתוך הישובים, לאסוף טרמפיסטים.

משה כחלון: שילוט אלקטרוני – חבר הכנסת אריאל טוען ובצדק, שמה פחות אנשים יעמדו בצדי דרכים ראשיות, עדיף, ולכן כדאי להציב שלטים כ-500 מטר לפני כניסה לישוב.

אורי אריאל: כן, כדי שנהגים פרטיים יוכלו לאסוף טרמפיסטים.

אורי אריאל: בנוסף, כולנו מזהירים את הטרמפיסטים: ונשמרתם לנפשותיכם.

אורי אריאל: הבקשה שלנו, כמו שזה עבד עד עכשיו, קצין משותף של התחבורה והביטחון, היית גם שר הביטחון, אתה מכיר את זה, הדברים האלה בדרך-כלל נעשים בשיתוף פעולה בין שני המשרדים.

אורי אריאל: זה לא תקציב גדול, מדובר על 2 מיליון ש"ח לכל יו"ש, חד-פעמי, זה בניגוד לאוטובוסים, גם באוטובוסים אמרנו שנלך על תוכנית עד סוף 2006, הצבא כבר נתן מספר אוטובוסים משלו, אנו מבקשים להרחיב את זה גם בתחבורה.

אורי אריאל: מדובר בסדר גודל מבחינה תקציבית של 2 או 3 מיליוני שקלים מהתחבורה הציבורית עד סוף 2006.

אורי אריאל: בזמן הזה נתארגן בצורה מסודרת יותר ל-2007.

שמעון אבני: הצבא הוא זה שמגדיר את רמת האיום ואיך הוא נדרש לנסוע ממוגן ירי.

שמעון אבני: בהתאם לזה היה ניתוח, וכמו שאמר נחום גבאי, הגיעו למספר של 108 אוטובוסים ממוגני ירי כדי לכסות את כל הקווים האלה.

משה כחלון: כרגע נעים שם 127 אוטובוסים, לא?

נחום גבאי: בדן היום 23 אוטובוסים ממוגני ירי, 30 אוטובוסים – ביתר תור ו-90 – אגד.

נחום גבאי: זה המצב המדויק.

שמעון אבני: בהתאם להגדרת האיום נקבעת כמות האוטובוסים על-מנת לתת מענה לקווים.

שמעון אבני: בלי קשר לזה, בתקופות מאוימות, כמו התקופה הנוכחית, שבה גל חטיפות, בהוראת אלוף הפיקוד שכרנו בוויזות צבאיות 5 אוטובוסים שעושים קווים ואוספים בעיקר נערים שעומדים בצירים, ומסיעים אותם.

שמעון אבני: בנוסף, מדי יום ראשון, שזה עיקר התנועה, גם כי חיילים חוזרים מחופשות, ובימי חמישי יוצאים לחופשות, גם שם אנו מפעילים את האוטובוסים הצבאיים כדי שחיילים לא ישתמשו בתחבורה ציבורית, ויאפשרו לתושבים לנסוע באוטובוסים האלה.

שמעון אבני: כמובן, הרחבנו את הפעילות לרבש"צים כדי שיאבטחו את הטרמפיסטים.

שמעון אבני: יש פה פעילות מאוד גדולה של פיקוד המרכז.

שמעון אבני: ואז נוצר מצב של גל החטיפות.

שמעון אבני: אנו רצינו, בעבודה משותפת עם אגד, להגדיל את כמות הנסיעות - כדי לחתוך את זה, ובגלל שזה חופש גדול, ובעיקר העניין הוא נערים ובני נוער, שאין להם רשיונות נהיגה, ואמר חבר הכנסת אריאל דבר נכון: אי-אפשר לומר לאנשים: אל תיסעו בטרמפים.

שמעון אבני: אגב, גם כאן הוצאנו הנחיות, איך לזהות, איך לנסוע ביתר-בטיחות, איך לזהות רכב שמהווה איום לגביך וכו'.

שמעון אבני: נוצר מצב שגילינו שמצי של 108 אוטובוסים שנדרשים כדי לבצע אותן הסעות, יש כרגע 90 אוטובוסים, וב-2007 יהיו עוד פחות, כי אורך החיים של האוטובוסים האלה הוא פחות 15 שנה.

שמעון אבני: אז נוצר מצב ששיחרנו צירים.

שמעון אבני: אגב, כל ציר כזה שמשוחרר הוא בהוראת אלוף הפיקוד.

שמעון אבני: עד כדי כך מתייחסים לדבר הזה ברצינות בפיקוד.

שמעון אבני: יש הרבה צירים ששחררנו, כלומר הפכנו אותם ממוגנים ללא ממוגנים, לא בגלל שנגמרים האוטובוסים, כי רצינו להעביר את אותם ממוגנים לנסוע יותר לחברון, לאזור שכם, למקומות המאוימים, לא שבמקומות ששחררנו כבר אין איום.

שמעון אבני: ידענו שאי-אפשר לעלות מעל הצי של 108 אוטובוסים, ונוצר מצב שכל השחרורים שעשינו, אין עלייה בכמות האוטובוסים, כי ה-15 שנה מורידים את האוטובוסים.

שמעון אבני: גם בחברת דן שחררנו קווים, ויש אוטובוסים שעובדים שם.

שמעון אבני: אבל צריך לעשות ויסות בתוך החברות האלה ולהעביר אוטובוסים מחברה לחברה, ובאמצעות הדבר הזה גם להפעיל ולאפשר יותר נסיעות.

משה כחלון: תודה.

משה כחלון: אדוני השר, בבקשה.

שאול מופז: כל דבר שיידרש ויעמוד במבחן גם ההיגיון וגם הביטחון, המשרד יחד עם נציגות הצבא והמתיישבים, נגבש את הדברים כדי לשפר את ביטחונם של תושבי יהודה ושומרון.

שאול מופז: אני רוצה לומר כמה מילים בנושא הזה; ראשית, הצורך ברכב ממוגן היה בעבר, הגדרנו אותו, אם יש תחושה במערכת הביטחון שיש צורך ברכב ממוגן, צריך להיכנס כבר עכשיו למיגון רכבים נוספים, וזה הצעד הראשון שהייתי עושה, וזה מה שההיגיון שלי אומר.

שאול מופז: אם יש תחושה, ומכיוון שהאיום על החטיפות גדל, ויש גם ירי על הצירים וצריך יותר אוטובוסים, ראוי שיהיו ממוגנים.

שאול מופז: השילוב של חטיפה וירי ודברים נוספים, חשוב שכלי הרכב האלה יהיו ממוגנים.

שאול מופז: דבר ראשון הייתי נכנס לפרויקט של מיגון נוסף של אוטובוסים.

שאול מופז: שנית, אני נגד שלטים.

שאול מופז: הסיכון שכרוך בהצבת השלטים בצמתים ביהודה ושומרון הוא יותר גדול מהתועלת שלהם.

שאול מופז: לכן הסיורים של הצבא, וזה בתוך מערכת הביטחון, אני ממליץ שתהיה הנחיה שהסיורים של הצבא, וזה בנוסף להסברה שצריכה להיות, כל אימת שהם רואים טרמפיסט הם שמים אותו בתוך רכבם ומובילים אותו לתחנה הבטוחה הראשונה או לישוב הראשון הבטוח.

שאול מופז: זה יכול אלוף הפיקוד להנחות גם את המתיישבים וגם את הצבא, אין בעיה עם זה.

שאול מופז: לגבי סוגיית הגדרת מספר האוטובוסים ותקציבים נוספים, אני ממליץ שנסכם שיקום צוות במשרד יחד עם צה"ל, יחד עם המתיישבים.

שאול מופז: אני מתחייב שכל שנוכל לעשות, שעומד בתחום ההיגיון והביטחון, יבוצע.

אורי אריאל: אני חושב שזה סיכום טוב.

אורי אריאל: אני מודה לשר.

משה כחלון: אדוני השר, תודה רבה על ההשתתפות ועל הדברים.

יהודה אלבז: אני רוצה לסבר את האוזן עם מספרים, כדי שתבינו על כמה אנו מדברים; הוספת אוטובוסים ממוגנים זה טוב, רק יש להבין שצריך תקצוב רציני, לא רק אלינו, אלא גם לפיקוד העורף, למיגון.

יהודה אלבז: יש כרגע בעיה קשה של מחסור של תקציב בפיקוד העורף למיגון אוטובוסים רק לחידוש של הצי הקיים, בלי לחשוב על תוספת.

יהודה אלבז: אנו לא מסוגלים כרגע לחדש את הצי הקיים.

יהודה אלבז: אוטובוסים נופלים לנו כל יום, ואי-אפשר לתקן אותם.

לאה ורון: אבל זו היתה הנחיה שהשר נתן בוועדה, ואני מציעה שאם למשרד התחבורה יש איזו בעיה, יתייעצו אנשיו עם השר, שנתן הבטחה לוועדה.

יהודה אלבז: הבעיה זה במשרד הביטחון.

יהודה אלבז: פיקוד העורף מספק את ערכות המיגון לאוטובוסים.

אורי אריאל: אנו מכירים את הבעיה, הטיפול הוא, כמובן, מערכתי.

אורי אריאל: אנו יודעים שצריך את משרד הביטחון, אנו יודעים שצריך את פיקוד העורף.

יהודה אלבז: אני מציין את הבעיה הקשה, שהיום היא המכשול העיקרי.

יהודה אלבז: הבעיה השנייה היא בעיית תקצוב לקנייה ותחזוקת אוטובוסים – תוספת אוטובוסים, כל אוטובוס ממוגן כזה כולל לפני המיגון מיליון ₪, המיגון עולה 650 אלף ₪, והתחזוקה, צריך להוסיף עוד 200 אלף ₪ בשנה.

יהודה אלבז: אנו מדברים על תקציבים רציניים.

משה כחלון: מישהו יודע לומר את המספר שדרוש כרגע?

נחום גבאי: היום אנו צריכים 10 אוטובוסים עבור אגד, כולל אחזקה.

נחום גבאי: לדן אנו צריכים תגבור של עוד שני אוטובוסים.

נחום גבאי: אוטובוס אחד מגיע לשני מיליון ₪.

אריה פלדמן: אוטובוס חדש – למעלה מ-1.3 מיליון ₪, כי עושים בהם מיגון של הגג.

אריה פלדמן: באוטובוסים הישנים אין מיגון של הגג.

אריה פלדמן: על זה תוסיף את המיגון, שזה 600-650 אלף ₪ ותוסיף את תוספת התחזוקה שצריך להוסיף.

אריה פלדמן: הסכומים הם גדולים.

יהודה אלבז: בביתר יש גידול טבעי גדול, אנו צריכים שלושה אוטובוסים לשנה, כלומר רק לביתר צריך חמישה אוטובוסים בשנה, כלומר אנו כבר היום נמצאים במחסור, לפני שאנו מדברים על תוספת.

יהודה אלבז: יש לקחת את זה בחשבון.

יהודה אלבז: בשלב המיידי, לדעתי, אולי אפשר גם לשתף את החברות לפיתוח, כרגע מחזיקות אוטובוסים ממוגני ירי, וכל עוד הילדים בחופשה, הם אולי יכולים לתת כתף לאגד ולדן, כדי להתמודד לפחות בתקופת הקיץ.

משה כחלון: תודה רבה.

אריה פלדמן: נושא המיגון, מדברים פה כאילו מחר בבוקר אפשר.

אריה פלדמן: התהליך הזה לוקח הרבה זמן, הבירוקרטיה פה ארוכה.

אריה פלדמן: עומדים חמישה אוטובוסים שחיכו שבעה או ששה חודשים למיגון.

אריה פלדמן: רק בימים אלה הגיע מיגון.

משה כחלון: אבל איך אפשר לקצר תהליכים?

אריה פלדמן: שאנשים יקבלו החלטות וייתנו את האישורים.

משה כחלון: זה ברוח הסיכום, מה שאמר השר.

משה כחלון: אני מבקש לחדד את דברי השר; השר, לצורך העניין זה משרד התחבורה, מבין את הצרכים ואת החשיבות, המליץ, והוועדה מצטרפת להמלצה, להקים צוות משותף של משרד הביטחון ומשרד התחבורה ונציגי המתיישבים כדי לקדם את העניין הזה מה שיותר מהר.

משה כחלון: כפי שאמר יושב-ראש מזכירות אגד, היות שמדובר בלא מעט זמן כדי לקדם את התהליך הזה, יש לעשות את זה מה שיותר מהר, להקים את הצוותים האלה ולהתחיל לעבוד.

משה כחלון: הצרכים קיימים, שמענו גם מנציג משרד התחבורה על החוסר הקיים, כלומר כולם מסכימים, רק צריך לעשות את זה.

משה כחלון: שר התחבורה התחייב לעשות כל מה שיוכל, לתת את חלקו, במסגרת ההיגיון, במסגרת הסבירות.

משה כחלון: אני חושב שהסיכום הזה הוא טוב.

שלמה ביטנסקי: אפשר לומר מילה אחת?

משה כחלון: באופן חד-פעמי, זה לא מקובל.

שלמה ביטנסקי: מכיוון שהאזור נעשה חם מיום ליום, יש עומס – צבא, משטרה, וזה בא על חשבון התושבים.

שלמה ביטנסקי: יש מצב שלא מסיעים את התושבים.

שלמה ביטנסקי: אנו מבקשים שהצבא ייתן לנו עזרה בעניין הזה.

אורי אריאל: בימי ראשון עולים 48 חיילים, ונשארים שני מקומות לאזרחים.

אורי אריאל: בגלל משקל האוטובוס יש הגבלות.

אורי אריאל: זה אומר שצה"ל יזמין אוטובוסים בוויזות.

מצליח קזיס: דיברתי עם משרד הביטחון בנושא הזה, הם הבטיחו לנו שיעזרו לנו בנושא הזה, ועדיין לא קיבלנו עזרה בנושא הזה.

מצליח קזיס: יוצא מצב שהחיילים נוסעים באוטובוס – אין לי דבר נגדם, כמובן – והתושבים נפגעים בגלל השירות שאני נותן לחיילים, התושבים נשארים בתחנות, ויש הרבה תלונות בנושא הזה.

שלמה ביטנסקי: הצבא מעת לעת משנה את הפעילות, ואתה רואה את זה בשטח.

שלמה ביטנסקי: הכל תלוי בפעילות הצבא, ואנו כל הזמן מופתעים.

משה כחלון: תודה רבה, הדברים חשובים, בכל זאת צריך להעביר קריאה למשרד הביטחון, לתת את הדעת על הסוגייה הזאת, שהתושבים לא מצליחים להגיע לעמדתם בימים האלה.

משה כחלון: תודה רבה, הישיבה נעולה.