ועדת הכספים, כנסת 17, פרוטוקול מספר 71, 2006-07-11 11:00

יעקב ליצמן: זה מענק או אשראי?

שאול קמיסה: אשראי.

שאול קמיסה: תנו לי את זה, אני לא רוצה שום דבר.

שאול קמיסה: ואני אומר לכם: חצור הגלילית היא בדרך הנכונה, כי בסך הכל נעשתה מהפכה.

שאול קמיסה: אבל במציאות של היום המדינה הופכת אותי כעבריין, ואני מתנהל עבריין, אני אומר את זה בצורה חד משמעית.

שאול קמיסה: העובדה שלא מעמידים לי, וחייבו אותי לחתום על הסכמים במסגרת תוכנית אשראי מול ספקים, מול מוסדות.

שאול קמיסה: אני לא משלם את זה - אני עבריין, היום, באופן חד משמעי.

שאול קמיסה: ולכן, המציאות הזו היא מציאות מתסכלת, שבמקום לעסוק בחזון - -

ראובן ריבלין: מה הסיבה שלא משלמים מה שהתחייבו לשלם?

חיים אורון: אשראי.

שלי יחימוביץ': ואתה, מבחינתך, עשית - - ?

שאול קמיסה: עשיתי הכל.

שאול קמיסה: יושבת נציגת הפנים ונציג האוצר – עשינו תוכנית הבראה מעל ומעבר.

שאול קמיסה: העלינו את הארנונה בלמעלה מ- 85%.

שאול קמיסה: איפה קורה דבר כזה?

שאול קמיסה: אני מאד מבקש, אדוני היושב ראש, למרות שזה לא נקודתי, היגיע הזמן שיחתכו את המצב הנוכחי, ולא – אם היום זה לא מסתכם באיזושהי תוצאה, אני מודיע לכל הפורום הזה, אני, אישית, עבדכם הנאמן, עוזב את הרשות כבר מהיום - נמצא מהיום בירושלים ולא חוזר למקום.

חאג' יחיא עבדל חאכים: אני ראש עירית טייבה.

חאג' יחיא עבדל חאכים: בטייבה היו בחירות בספטמבר 2005.

חאג' יחיא עבדל חאכים: נכנסתי לתפקידי באוקטובר.

חאג' יחיא עבדל חאכים: מצאתי עיריה עם תיקי הוצאה לפועל של למעלה מ-120 מיליון שקל.

חאג' יחיא עבדל חאכים: זה לא אומר שזה כל החוב.

חאג' יחיא עבדל חאכים: מאז שנכנסתי לתפקיד, פיטרתי כ-80 עובדים שהיו חדשים.

יעקב ליצמן: כמה זה באחוזים?

חאג יחיא עבדל חאכים: 25%.

חאג יחיא עבדל חאכים: רבע מהעובדים.

חאג יחיא עבדל חאכים: הקטנתי תוספות של דרגות ותוספות מאמץ לכ-60 עובדים.

חאג יחיא עבדל חאכים: הורדתי לכולם.

חאג יחיא עבדל חאכים: אצלי העובדים לא קיבלו 9 חודשים משכורות - -

מוחמד ברכה: תגיד את זה עוד פעם - -

חאג' יחיא עבדל חאכים: 9 חודשים כולם לא קיבלו.

חאג' יחיא עבדל חאכים: יש קבוצה של כ- 45 עובדים ששנתיים לא קיבלו שכר.

חאג' יחיא עבדל חאכים: קיבלתי עיריה שיש לה דו"ח כספי מבוקר של סוף 2004 שהיה 24 מיליון שקל גירעון.

חאג' יחיא עבדל חאכים: היום, בסוף 2005 אנחנו מקבלים עיריה שלפי נתוני הדו"ח שעבר עליו מבקר משרד הפנים, שאומר שיש לנו 102 גירעון בשוטף ובתקציבי פיתוח עוד 31 מיליון שקל.

חאג' יחיא עבדל חאכים: זה המצב.

חיים אורון: אצלכם היה המודל של "חדלת פיעון"?

יעקב ליצמן: חתמת על הסכם הבראה?

חאג יחיא עבדל חאכים: אני אגיע לזה.

חאג יחיא עבדל חאכים: עוד לא חתמתי.

חאג יחיא עבדל חאכים: הגשתי תוכנית הבראה.

חאג יחיא עבדל חאכים: המצב של עירית טייבה- יש לה עומס מלוות של 38.5 מיליון שקל ויש לה עוד כ- 12 מיליון שקל לטווח קצר.

חאג יחיא עבדל חאכים: כל זה מלפני שנכנסתי לתפקיד.

חאג יחיא עבדל חאכים: רק מה שיש לנו זה 50.5 מיליון שקל הלוואות.

חאג יחיא עבדל חאכים: אם נגיע לבנקים והבנקים יסכימו לתת לנו, לפי החוק, המקסימום שאנחנו יכולים לקבל הוא בין 6 ל-7 מיליון שקל הלוואות.

חאג יחיא עבדל חאכים: הגשנו תוכנית הבראה.

חאג יחיא עבדל חאכים: התוכנית עברה את הבודק במחוז - -

ראובן ריבלין: איזה ערבויות אתה יכול לתת לבנקים?

ראובן ריבלין: הרי הכסף יכול להיות מעוקל.

יעקב ליצמן: על זה הדיון.

חאג' יחיא עבדל חאכים: הגשנו תוכנית הבראה.

חאג' יחיא עבדל חאכים: הדיון בתוכנית היה אמור להיות היום ונדחה למחרתיים.

חאג' יחיא עבדל חאכים: היום בצהריים מתקיים דיון בבית המשפט המחוזי בחיפה אירוע על -- איחוד תיקים.

חאג' יחיא עבדל חאכים: ואנחנו מקווים שנקבל היום אישור לאיחוד תיקים כדי שתהיה אפשרות להביא גם כספים.

יעקב ליצמן: נניח שאתה חותם על הסכם הבראה -מה אתה אמור לקבל?

חאג' יחיא עבדל חאכים: הקמתי ועדה שהתחילה במשא ומתן עם אנשים שאנחנו מדברים לשלם להם מ- 70% מהקרן וזה יסתכם בכ-80 מיליון שקל.

חאג' יחיא עבדל חאכים: אנחנו, ל-2006, התוכנית שלנו היא להיות בגירעון של 12 מיליון שקל.

חאג' יחיא עבדל חאכים: אני יכול להגיד שיש לנו עלויות שכר של מס הכנסה, ביטוח לאומי וקרנות – מעל 40 מיליון שקל, חוץ מהחובות.

חאג' יחיא עבדל חאכים: אז מה שהתחייבתי בתוכנית ההבראה, ואני אעמוד בזה –שאני אעלה את אחוז הגביה בשוטף מ- 21% ל- 50% ואני עומד בזה.

חאג' יחיא עבדל חאכים: אני התחייבתי שאגיע ל-22 מיליון שקל.

חאג' יחיא עבדל חאכים: אני כבר בסוף יוני, מזה חצי שנה -כבר יש לי 11.5 מהגביה שלי.

חאג' יחיא עבדל חאכים: התחלתי בניתוקי מים, עיקולי בנקים ורכבים כדי להעלות את אחוז הגביה.

חאג' יחיא עבדל חאכים: בזה אני אעמוד, אבל אני צריך את העזרה שלכם, בשתי נקודות: אני רוצה לאשר תוכנית הבראה מוקדם ככל האפשר ולקבל איחוד תיקים - -אני זקוק לעזרה בזה.

בני רגב: אני שומע את חבריי כאן.

בני רגב: לוד היתה בתוכנית הבראה, והיא עדיין בתוכנית הבראה.

בני רגב: חשוב לציין את זה.

בני רגב: הגירעון ב- 2003 הוא 85.5 מיליון שקל.

בני רגב: להיום, הצפי לסוף דצמבר הוא שנגיע ל- 2 מיליון שקל גירעון.

בני רגב: שתבינו את המשמעות של תוכנית הבראה.

בני רגב: אי אפשר לנפנף וליהנות מזה שלוד פיטרה קרוב ל- 300 עובדים, ובתוכנית ההבראה ברור שזה פגע בשירותים לתושבי העיר.

בני רגב: העיר הזו עברה ועדיין עוברת תקופה קשה.

בני רגב: מבחינה סוציואקונומית היא בדירוג 4.

בני רגב: עיר מעורבת, עיר עולים.

בני רגב: אם נעשה חלוקה – 27% מגזר ערבי, 25% מחבר העמים וקצת מהקהילה האתיופית.

בני רגב: הערים מסביב לעיר הו - מודיעין, שוהם, מכבים – ישנה עזיבה לשם.

בני רגב: התעשיה הולכת ונעלמת מסיבות ברורות.

בני רגב: לא פעם פנינו למשרד הפנים לנסות לראות איך לעודד, איך להעביר את העיר הזו לעיר פיתוח.

בני רגב: אנחנו מילאנו את חובתנו במסגרת תוכנית ההבראה ויעידו על כך.

בני רגב: לא מזמן היתה

בני רגב: כאן ישיבה של ועדת הפנים והיגיע לכאן ממונה על המחוז, נציגים מהאוצר ומשרד הפנים ואמרו בצורה חד משמעית שלוד עשתה את הצעדים הכי קשים במסגרת תוכנית ההבראה.

יעקב ליצמן: כמה חייבים לך?

בני רגב: ההלוואות.

בני רגב: במסגרת ההסכמים עם האוצר והפנים - אי אפשר לומר שמשרד הפנים לא עמד בהסכמים.

בני רגב: הוא מיישם את ההסכמים.

בני רגב: האוצר לא מיישם את ההסכמים שהם הלוואות.

בני רגב: על בסיס ההסכם מתוכנית ההבראה - במסגרת האשראי של תוכנית ההבראה - -אנחנו, בפברואר, היינו צריכים לקבל 10 מיליון.

בני רגב: לא קיבלנו ואני רוצה להגיד בצורה ברורה: במידה וההתחייבויות של האוצר לגבי הרשות שעומדת בתוכנית ההבראה לא תתמלא, נחזור למה שהיה לפני כן.

בני רגב: אני פונה אליך בכל לשון של בקשה, ואתה מכיר את בעיותיה של העיר הזו.

בני רגב: אנחנו התחלנו לאט לאט להתאזן ולתת מעט שבמעט שנותנים לתושבים.

בני רגב: במידה ולא נקבל את זה מיידית, אנחנו שוב חוזרים למה שהיה קודם.

אבי אסרף: אני ראש עירית אופקים.

אבי אסרף: בצדק ראשי הערים אומרים, כל אחד מהם, שאצלו זה המקסימום, ואני מבין את זה.

אבי אסרף: אצלנו, באמת בשלוש דקות – אופקים, לפני למעלה משנתיים נחתמה תוכנית ההבראה.

אבי אסרף: פעם ראשונה בתולדות העיר - דב קהת מאשר זאת, הוא מנכ"ל משרד הפנים לשעבר, ואני יודע שזה נכון, שאופקים עומדת בתוכנית ההבראה.

אבי אסרף: פעם ראשונה -100 עובדים פוטרו, מתוך 310.

אבי אסרף: להעלות את הגביה מ- 44% ל- 75% זו פעם ראשונה.

אבי אסרף: מעלים את הגביה ב- 5%.

אבי אסרף: מי שהיה בטיפול נקודתי ויודע, תוכנית "אופק" בחינוך – עם 10 מיליון שקל פחות בחינוך, בתשס"ג, עם 26 אחוזי הצלחה אצלנו ב - -.

אבי אסרף: אני מתבייש לומר את המספר הזה.

אבי אסרף: היום, ברוך השם, נעבור את ה- 50% אבל עם 10 מיליון שקל פחות ממשרד החינוך, בלי קשר למשרד הפנים.

אבי אסרף: כל הפקידות הבכירה במשרד הפנים, שעושים את עבודתם נאמנה, הם פשוט מוגבלים.

אבי אסרף: אתמול, המנכ"ל – ואני שמח שנכנס מנכ"ל חדש שמבין עניין - אומר לי שעל התוכנית של אופקים הוא לא היה חותם.

אבי אסרף: כשזעקתי אז שהתוכנית לא טובה, אמרו לי: תתחילו.

אבי אסרף: לא מאמינים שתעמדו בזה.

אבי אסרף: וכתוב – בדצמבר 2005 – נפתח את התוכנית לדיון.

אבי אסרף: אבל היו בחירות, שר חדש, מנכ"ל חדש.

אבי אסרף: מחכים.

אבי אסרף: המנכ"ל החדש אומר: לא הייתי חותם.

אבי אסרף: משרד הפנים מכיר בגירעונות המצטברים, אבל הוא לא נותן להם מענה.

אבי אסרף: הוא אומר שאין כסף, שנלך לאוצר.

אבי אסרף: אני לא חתמתי על תוכניות מול האוצר.

חיים אורון: זה אשראי, או מענקים, שלא קיבלת?

קריאות: אשראי.

אבי אסרף: הגירעונות המצטברים שהמשרד מכיר בהם – לא נתן בזה טיפול בכלל.

אבי אסרף: לא באשראי ולא במענקים.

אבי אסרף: ב- 2005, לדוגמה – 7.5 מיליון שקל.

אבי אסרף: מצטבר – 37.

סמדר אלחנני: כמה, סך הכל?

אבי אסרף: 37 מיליון שקל.

סמדר אלחנני: כולל שכר, מס הכנסה, ביטוח לאומי?

אבי אסרף: כולל הכל?

אבי אסרף: מה שלדעתי חשוב – אל"ף, לטפל בגירעונות המצטברים שהמשרד מכיר בהם.

אבי אסרף: דיברו קודם, בצדק, על מענקי איזון.

אבי אסרף: אנחנו מקבלים כ- 7-8 מיליון שקל פחות במענקי איזון ממה שקודמי בתפקיד קיבל.

אבי אסרף: 8 מיליון שקל בשנה – זה פותר את הבעיות.

אבי אסרף: אנחנו לא רוצים לחזור לכאן.

אבי אסרף: זה אקמול.

אבי אסרף: נתנו טיפול, אבל הטיפול הוא לא שורשי.

אבי אסרף: איך אנחנו עומדים מול התושבים?

אבי אסרף: העמקנו גביה, פיטרנו עובדים, העלינו ארנונה, אגרת ביוב העליתי ב- 400% מאתמול - כי התחברנו למת"ש באר שבע.

אבי אסרף: רק גזירות.

אבי אסרף: ושוב - באופקים אי אפשר להמשיך.

אבי אסרף: לכן אנחנו כאן, באוהל, מיום ראשון.

אבי אסרף: אין לנו לאן ללכת.

נדים עמר: תרשה לי לדבר גם בשם הרשויות הדרוזיות והצ'רקסיות.

נדים עמר: אני ממש לא אופטימי ואני אומר: המצב ברשויות הדרוזיות והצ'רקסיות הוא פצצה חברתית מתקתקת.

נדים עמר: יש הרגשה מאד מאד קשה ברחוב הדרוזי.

נדים עמר: אנחנו לא נלחמים על משכורות, היום.

נדים עמר: אנחנו נלחמים הים על ניתוקי המים.

נדים עמר: ראש מועצת ירכא, כאן, ומזה שנה כמעט מידי יום מנתקים לו את המים.

נדים עמר: יש הרגשה שאנחנו חיים בזבל, וזו לא רק הרגשה.

נדים עמר: מתעתעים בנו, מטרטרים אותנו.

נדים עמר: מדי חודש אנחנו יושבים עם מנכ"לי המשרדים, לא עם פקידי זוטרים – עם מנכ"ל האוצר, הפנים ומנכ"ל משרד ראש הממשלה וכל ההסכמים באמת לא שווים את הדיו שהם נחתמים בו.

נדים עמר: המצב בלתי נסבל שם.

נדים עמר: ראשי הרשויות הם האנשים הכי שנואים ביישוב, הכי מאוימים ביישוב.

נדים עמר: מזה שנה וחצי ושנתיים.

נדים עמר: התפקיד שלנו הוא לאסוף כסף ולשלם למס הכסה, לביטוח לאומי ולבנק האוצר.

נדים עמר: כל הבעיה היא פה שהרשויות זה לא בדיוק - - כל תוכניות ההבראה, בכלל, היסוד שלהן נועד לכישלון.

נדים עמר: האם, לצורך העניין בג'וליס – לוקחים גירעון של 37 מיליון שקלים מתקציב של 22 מיליון ?

נדים עמר: אני קיבלתי רשות עם כמעט 150% גירעון, ואז באים עם תוכנית הבראה ואומרים – בסדר, מכירים לך ב-24 מיליון שקל, לא יודע מה עם השאר, פורסים את זה לשנתיים, ומדברים על ארנונה.

נדים עמר: שקודם המדינה תיישם את החלק שלה, שתיתן לי מענקי איזון כמו שנותנים לשכנים שלי, ואז נדבר על גביית ארנונה.

נדים עמר: כשהתושב שינוח רואה מה בכפר ורדים ובמעלות מקבל התושב, ושם משלמים 80% אז שיתנו לנו את השירותים שמקבלים שם.

נדים עמר: המצב הזה לא יכול להימשך.

נדים עמר: אני לא רוצה להגיד שאנחנו חיים על זמן שאול, אבל זה התפקיד שלי.

נדים עמר: אני שנתיים כמעט נלחם כל יום - על חשמל, מים, משכורת.

נדים עמר: אשפה לא מפנים אצלנו.

נדים עמר: בירכא 6-7 חודשים לא שולמו משכורות, בג'וליס – 3 חודשים.

נדים עמר: ברוב הרשויות הדרוזיות לא משלמים משכורות, אבל יותר חמור – כמעט אין מים לתושבים שם.

יצחק וקנין: יש לי הצעה לסדר- אני מציע שכל ראשי הרשויות יתפטרו ועדיף להם לפתוח חברות גביה.

יצחק וקנין: הם הפכו להיות הגובים של מס הכנסה, של המים.

עלי עאסלה: אני ראש מועצת עראבה.

עלי עאסלה: אני מדבר על מועצה ייחודית במינה.

עלי עאסלה: במשך כמה עשרות שנים היא לא התנהלה בצורה תקינה, עד שהגיעה למצב קטסטרופלי – כ-130 מיליון שקל גירעון.

עלי עאסלה: זה 200% מתקציב המועצה.

עלי עאסלה: עד שנכנסתי למועצה שלי.

עלי עאסלה: היום אנחנו באיזון תקציבי, בניהול תקין, וגם משרד הפנים מעיד על זה.

עלי עאסלה: היום המצב עומד כך: העובדים לא קיבלו משכורות 9 חודשים.

עלי עאסלה: גם אני לא קיבלתי משכורת.

עלי עאסלה: אין פינוי אשפה.

עלי עאסלה: חברת חשמל ניתקה את המועצה מזרם החשמל.

עלי עאסלה: היום הרופאים הודיעו לי שהם מכנסים כינוס חירום בכפר כי יש מחלות הן בקרב התינוקות והן בקרב הילדים הקטנים.

עלי עאסלה: אי אפשר לסבול מצב כזה.

עלי עאסלה: למרות שאני כל יום נמצא במשרד הפנים, ושולח מכתבים על המצב, גם לחברי הכנסת - אף אחד לא נענה, חוץ מכמה חברי כנסת שהזמינו אותי לכמה ישיבות כאן.

עלי עאסלה: אבל בישיבות יש רק דיבורים.

עלי עאסלה: אין יישום למה שאני אמור לקבל.

עלי עאסלה: אדוני היושב ראש.

עלי עאסלה: רק להגיד לך - משרד הפנים חייב לי היום 57 מיליון שקל, פלוס 20 מיליון שקל מענקי איזון שלא נכנסו לקופת המועצה כבר שנה וחצי בגלל העיקולים שיושבים על גבינו.

יעקב ליצמן: מה הסיבה?

עלי אסעלה: זה לא אני עשיתי, זה באשמתו לש משרד הפנים ששתק כל הזמן ולא עשה כלום למועצה הקודמת.

שי חרמש: משרד הפנים העביר את ה- 20 מיליון, לא?

קריאות: לא, לא.

קריאות: מחזיק את זה אצלו

רפיק סאלמה: אני ממועצת ירכא.

רפיק סאלמה: אני דוגמה משקפת לכל הסביבה - קיבלתי את המועצה לפני שנה וכמה חודשים עם גירעון של בערך 70 מיליון שקל, ועוד הלוואות בערך של כ- 30 מיליון שקל.

רפיק סאלמה: ביחד - 100 מיליון שקל.

רפיק סאלמה: שלחו אותנו לעשות תוכנית הבראה, ולדעתי - מי שאשם בגירעונות האלה זה לא רק מי שהיה לפני.

רפיק סאלמה: משרד הפנים בעיקר הוא אשם, ששנתן למועצה האזורית להגיע לגירעון כזה עוד כשירכא היתה בשנות ה- 90, כפר שדיברו עליו המגזרים ככפר משגשג.

רפיק סאלמה: משרד הפנים היה השחקן הכי טוב במצב שנכנסה אליו ירכא, לגיעון של 70 מיליון שקל.

רפיק סאלמה: שלחנו אותנו לעשות תוכניות הבראה, עשינו תוכנית הבראה.

רפיק סאלמה: יש גם הסתדרות, בתי משפט – גם יש מכות, זריקת רימונים כך שאף אחד פה לא אמר איך מבצעים תוכנית הבראה.

רפיק סאלמה: יש להם טענות גם כלפי גביית ארנונה.

רפיק סאלמה: אני רוצה ללכת לגבות מהאנשים ארנונה.

רפיק סאלמה: אנחנו כבר שנה לא נותנים אספקת מים סדירה לכפר, לא מפנה אשפה.

רפיק סאלמה: זה כפר שהיה נקי, הם גרמו לנו למצב כזה שבו יש הרבה מקומות שבעיראק יותר נקי מאשר אצלנו.

רפיק סאלמה: מכפר שהיה זוהר הגענו למצב של מחנה פליטים.

רפיק סאלמה: תעשו סיבוב ותראו את הלכלוך.

רפיק סאלמה: למי אני אפנה?

רפיק סאלמה: ממי אקח כסף,

רפיק סאלמה: מאיזה תושב?

רפיק סאלמה: י 265 חיילים משוחררים שבנו ואין להם היתרי בניה.

רפיק סאלמה: למי אני אפנה?

רפיק סאלמה: אף בנק לא נותן לנו אשראי.

רפיק סאלמה: אף בנק לא מוכן.

יעקב ליצמן: מענקים - קיבלת הכל?

רפיק סאלמה: אני קיבלתי מענק פעם אחת בצו של בית משפט – 7 מיליון שקל, בכניסה לתפקידי, כדי לשלם 16 משכורות.

רפיק סאלמה: אני כבר כמעט 20 חוששים שילמתי כבר 28 משכורות.

רפיק סאלמה: קודם היו 16 משכורות שלא שולמו אותן.

רפיק סאלמה: בצו של בית משפט נתנו לי 7 מיליון שקל כדי לשלם.

רפיק סאלמה: מאז ועד היום נתנו עוד 2.5 מיליון שקל.

רפיק סאלמה: אני הסתובבתי איזה חודש עד שקיבלתי את ההלוואה.

רפיק סאלמה: אף אחד לא מוכן להזרים, אף אחד לא מוכן לתת אשראי.

רפיק סאלמה: אני צריך 900 אלף שקל אשראי, ואף בנק לא מוכן לתת לי את זה.

רפיק סאלמה: מה הם רוצים שאנחנו נעשה.

רפיק סאלמה: בשום מצב - אני לא יכול לפנות לאנשים, אני לא מספק את השירותים.

רפיק סאלמה: אתה יודע כמה פעמים נסגרו בתי ספר אצלי בגלל מחסור במים?

רפיק סאלמה: אנחנו בני ערובה בידי "|מקורות" חברת חשמל וכולם.

רפיק סאלמה: אני ושלומי – צמודים.

רפיק סאלמה: ביני ובינהם יש 1,200 שקל לנפש הפרש במענקי איזון.

מוחמד נאסרף: אני חבר ועד עובדים במועצה המקומית עראבה.

מוחמד נאסרף: כחבר ועד רציתי להציג את המצוקה.

מוחמד נאסרף: זה חודש עשירי שלא קיבלנו משכורת, שש שנים - -לקרנות הפנסיה ולקרנות ההשתלמות.

מוחמד נאסרף: אנחנו מרגישים מושפלים, אחרי 27 שנה של עבודה במתן שירות לאוכלוסייה, מושפלים יום יום.

מוחמד נאסרף: הבנקים לא מוכנים לתת את מסגרת האשראי כי החוק התחיל ב –1 ליולי, ואנחנו בלי מסגרת אשראי בבנקים.

מוחמד נאסרף: אנחנו עם הרבה הלוואות מבני משפחה, מחברים ואנחנו לא יכולים להחזיר.

מוחמד נאסרף: ואנחנו נותני שירות יום יום לאוכלוסייה.

מוחמד נאסרף: אנחנו צריכים לתת שירות לאוכלוסייה בעוד שאנחנו צריכים לקבל את העזרה, ואף אחד לא נתן.

מוחמד נאסרף: המצב בכפר קשה ביותר.

מוחמד נאסרף: אין פינוי אשפה, והמצב התברואתי קשה.

מוחמד נאסרף: אנחנו מרגישים שכל המשרדים הממשלתיים רימו אותנו והשאירו אותנו לבד.

מוחמד נאסרף: אנחנו כבר 20 שנים מסתובבים בין עראבה וירושלים, למרות שאנחנו אזרחי המדינה הזו.

מוחמד נאסרף: דיברו על כך שהרשות הפלסטינאית לא שילמה 3 חודשים משכורת.

מוחמד נאסרף: ממש בושה וחרפה במדינת חוק להשאיר את האזרחים בני ערובה של הפשלות שלה.

מוחמד נאסרף: אנחנו מתביישים להסתכל לבני משפחותינו בעיניים.

קייס נאשף: אני מוועד עובדי עירית טייבה.

קייס נאשף: אנחנו כבר לא מקבלים משכורות בין 9 ל – 24 חודשים כמו שהזכיר ראש העיר.

קייס נאשף: את כל הקרנות שלנו, כל החסכונות שלנו שברנו, אפילו אנשים הגיעו עד לשוק האפור, סיכנו נפשות.

קייס נאשף: יש אנשים שאין להם כסף לתרופות.

קייס נאשף: עובדים הגיעו עד פת לחם.

קייס נאשף: יש משפחות רעבות.

קייס נאשף: חלק מהעובדים הלכו לשוק האפור וסיכנו את נפשם.

קייס נאשף: יש חלק 0- ואני מהם, בני בן ה-20 רצה ללמוד באוניברסיטה ועיכבתי את לימודיו בשנה שנתיים עד שיעזור לי בפרנסת המשפחה.

קייס נאשף: כל הקרנות – קרן פנסיה וקרן השתלמות, 3-4 שנים לא קיבלנו.

קייס נאשף: יש להזכיר נקודה חשובה: תוכנית ההבראה של ראש העיר החדש, אם הוא יגיש אותה זו כבר התוכנית השניה.

קייס נאשף: אנחנו כל הזמן אנחנו משלמים את המחיר.

קייס נאשף: אף אחד לא שומע אותנו.

קייס נאשף: אין לנו אבא ואין לנו אמא.

יהודה שביט: אני ראש המועצה המקומית יסוד המעלה.

יהודה שביט: קודם כל אני רוצה לומר שזו שערוריה שבמשך 3 שנים יש הלנת שכר.

יהודה שביט: אזרחים לא מקבלים שכר ולא קורה שום דבר.

יהודה שביט: הייתי מבקש מהוועדה קודם כל לא להעביר שום תקציב כאשר השכר לא משולם.

יעקב ליצמן: מאיפה ישלמו לך שכר?

יהודה שביט: לא אכנס לפרטים אבל העובדה שלא משלמים שכר וזה עובר לסדר היום זו שערוריה.

יהודה שביט: נקודה.

יעקב ליצמן: - - סדר היום.

יעקב ליצמן: קיימנו דיון.

יהודה שביט: יש סיפור שאומר שבקצה הכפר יש שריפה רוץ לכבות את השריפה, ותעזור שם, כי אם ל א- השריפה תגיע אליך.

יהודה שביט: מועצה מקומית יסוד המעלה, בקיצור – אני מדבר בשם 4 מושבות הגליל.

יהודה שביט: מה שקרה הוא שעד שנת 2002-2003 היינו מאוזנים.

יהודה שביט: בשנת 2003 הקיצוץ במענקי האיזון היה דרמטי.

יהודה שביט: אתן לכם סדר גודל: בתקציב שוטף של 9 מיליון שקל ביסוד המעלה, החזקנו יישוב לתפארת שגדל בשנים האחרונות פי שתיים, אבל מענק האיזון קוצץ ב- 85%, קרי, יש לי בסך הכל 6 משרות מוניציפליות, זה הכל.

יעקב ליצמן: מי היה שר הפנים אז?

יהודה שביט: אני חושב שכולם יודעים.

חיים אורון: זה נימוק שכבר אי אפשר להשתמש בו.

יהודה שביט: במשך שלוש שנים בונים תוכניות הבראה, אבל סלח לי - תוכניות ההבראה הן בלוף אחד גדול.

יהודה שביט: זה רק לכבות שריפות, להגיד שיהיה בסדר, וכאשר אנחנו חותמים על התוכנית - שני הצדדים, אנחנו ומשרד הפנים, יודעים שלא נעמוד בה.

יהודה שביט: הפתרונות – ואני מדבר כרגע על המושבות.

יהודה שביט: יש לי מה שנקרא –ביזור סמכויות.

יהודה שביט: בצפון יש מחוז והוא עובד יפה.

יהודה שביט: במקרה שלנו, 2 מיליון שקלים, הממונה על המחוז והצוות המקצועי - לכל רשות היינו יורדים מסדר היום הציבורי.

יהודה שביט: אני רוצה לתת עוד דוגמה אחת – המושבה מנחמיה.

יהודה שביט: ראש הרשות התפטר.

יהודה שביט: איחדו אותה עם בקעת בית שאן, נמחקה הרשות.

יהודה שביט: המחיר שזה עלה למדינה זה 49 מיליון שקלים.

יהודה שביט: רואה החשבון של מנחמיה הוא רואה החשבון של יסוד המעלה.

יהודה שביט: ב- 14 מיליון שקלים מנחמיה היתה נשארת עצמאית וגאה.

יהודה שביט: בנוסף לזה, מה שהכביד עליה כמובן זה הקיצוץ במענק אבל הפנסיונרים שם עלו כ- 3 מיליון שקל לשנה.

יהודה שביט: מה עשתה המדינה?

יהודה שביט: נתנה שיפוי מלא למועצה - -

חן רון: אני ממרכז השלטון המקומי.

חן רון: אני רוצה לסכם את הדברים שנאמרו פה מהלב.

חן רון: הריטואל הזה חוזר - כבוד היושב ראש יודע, פעם היו עושים ישיבה קבועה בכל יום שני בבוקר על מצוקת האשראי, אבל לטובת חברי הכנסת החדשים שלא שמעו את המנטרות ולא היו בריטואל הזה – תוכניות ההבראה נעשו על בסיס הקצאת כסף, בזמנו, של מיליארד וחצי שקל לשלוש שנים, וכבר אז אמרנו שצריכים 3 מיליארד שקל.

חן רון: הם נעשו על בסיס תקציב קיים ולא על בסיס צורך.

חן רון: לכן נקבע לרשויות המקומיות דבר שנקרא - חוב מתגלגל - 12 וחצי אחוז.

חן רון: אין דבר כזה בחיים, זה לא קיים בחשבונאות.

חן רון: כל רואה חשבון יגיד לכם שחוב מתגלגל הוא בין 6 ל- 8 אחוזים.

חן רון: כלומר, הרשויות נאלצות לספוג על גבן הרבה יותר כסף.

חן רון: לא מסוגלות לעמוד בתוכניות ההבראה.

חן רון: קבעו תוכניות פיטורין שההסתדרות משכה אותנו ועדיין מושכת אותנו בבתי משפט מפה ועד הודעה חדשה, כך שאנחנו אנחנו ממשיכים לשלם את השכר והפיצויים אחרי זה הם יותר גדולים.

חן רון: יש 24 רשויות שהן מסורבות אשראי, רשמית.

חן רון: יש עוד רשויות שהן לא בתוכניות ההבראה.

חן רון: אתן לכם דוגמה פרטנית – כסיפה.

חן רון: היא לא בתוכנית הבראה.

חן רון: היא הגיע לגירעון המצטבר שמגיע לתוכנית הבראה חודשיים מאוחר מידי.

חן רון: הרשות הזו כמעט מאוזנת.

חן רון: גמרה בגירעון של אחוז וחצי ב- 2005.

חן רון: גרושים.

חן רון: לא נותנים לה אשראי.

חן רון: וכך - יש לה בעיה של תזרים מזומנים.

חן רון: אבל הרשות מאוזנת.

חן רון: היא עשתה כל תוכנית התייעלות מרצון, ללא סיוע כמעט של משרד הפנים.

חן רון: אנחנו חוזרים לאותו דבר שאם לא נביא את המצב למה שהיה קרוב פחות או יותר לשנת 2002- -

אבי אסרף: מה תעשו?

חן רון: לא אמרתי מה נעשה.

חן רון: אמרתי שאם לא יביאו את המצב למה שהיה קרוב, פחות או יותר ב- 2002 לפני הקיצוצים הגדולים, הריטואל של תוכניות ההבראה יחזור, הלוא הכסף כבר - - במקום מיליארד וחצי, אם אני לא טוען – ויתקן אותי אודי בן דרור, כבר הגיעו ל- 2.1 מיליארד.

חן רון: כשזה יגיע ל- 3 מיליארד, יכול להיות שתוכניות ההבראה יעבדו.

חן רון: לפני זה – זה לא יעבוד.

ראובן ריבלין: עד היום - כמה קיבלו בתוכניות ההבראה?

חן רון: זה כבר תוקצב ב- - כל אחד בשלוש השנים האחרונות.

חן רון: השנה זה 800 מיליון או משהו בערך זה, אבל חלק זה עוד חובות של שנים קודמות.

חן רון: נדמה לי שהגיעו ל- 2 מיליארד, או 2מיליארד ומאה.

חן רון: אבל רבותיי, כשייגמר הכסף הזה אנחנו עוד פעם נהיה במענקי איזון מקוצצים לעומת שנת 2002, אותם 800 מיליון שקל בשנה ימשיכו להיות חסרים.

אבי אסרף: מה מרכז השלטון המקומי עושה ?

אבי אסרף: צריך להשבית את כל המדינה.

אבי אסרף: שר הפנים, שר האוצר – צריכים להיות פה.

אבי אסרף: מה מרכז השלטון המקומי עושה?

אבי אסרף: אתה צודק מאה אחוז, אתה צודק .

חיים אורון: השלטון המקומי ברובו לא מעניין אותו, ולכן הם לא פה.

חיים אורון: ניהלו מדיניות לפלג את השלטון המקומי - - נותנים לזה יד.

קריאות: - - -

יעקב ליצמן: אנחנו נקיים דיון מחר.

יעקב ליצמן: מנכ"ל ראש הממשלה אישר - -

חיים אורון: אתה צריך את מנכ"ל משרד האוצר.

חיים אורון: אתה יודע שאשראי – זה מנכ"ל האוצר.

יעקב ליצמן: תאמין לי - אני יודע.

יעקב ליצמן: לא קיבלתי אישור עדיין, אני מנסה להגיע לכולם.

חן רון: אני רק רוצה להגיד, בנשפט אחד, מסכם – שאם זה ימשיך להתנהל בצורה הזו - -

יעקב ליצמן: את זה אנחנו יודעים.

יעקב ליצמן: מה הפתרון?

חן רון: הפתרון הוא פעם אחת ולתמיד - לעשות תוכניות הבראה לפי צורך ולא לפי מה שיש.

חן רון: אחרי שיוגדר הצורך, במשרד הפנים יודעים שהצורך הוא - -

אבשלום וילן: הוזמנו לכאן אנשים לשעה 10:00, בנושא הבא, גם הם ראשי מועצות.

אבשלום וילן: תקצר את זמנם של חברי הכנסת.

יעקב ליצמן: אני אתן לכל חבר כנסת 2 דקות, כי נמשיך את הדיון מחר, אבל אני לא מוכן לא לתת להם לדבר.

מוחמד ברכה: הדיון הזה יכול להיות דיון סרק ויכול להיות דיון שיביא לתוצאות אם אנחנו נחליט, כחברי ועדת הכספים שאנחנו משתמשים בסנקציות העומדות לרשותנו כגוף מחוקק וגם כוועדת כספים עם הסמכויות המוקנות לה.

מוחמד ברכה: אני כבר כמה שנים עוקב אחרי המשבר, במיוחד בעראבה וטייבה.

מוחמד ברכה: שלוש שנים אני מלווה את העובדים בהפגנות ואני אומר לכם - זה עסק משפיל, גם אותי כמחוקק.

מוחמד ברכה: בקדנציה הקודמת הייתי ראש עמית של השדולה המוניציפאלית.

מוחמד ברכה: אני מבקש מפרופ' ברוורמן, שהוא יושב ראש השדולה עכשיו, שיכנס אותה היום או מחר, כדי לעזור ליושב ראש ועדת הכספים.

מוחמד ברכה: אני חושב שמשרד הפנים נושא באחריות, במיוחד במקומות שהוא קבע שיהיה שם חשב מלווה.

מוחמד ברכה: כל תקלה שיש שם היא על אחריותו של משרד הפנים.

מוחמד ברכה: אנחנו לא יכולים להיתקע באותה פנימה.

מוחמד ברכה: במשרד הפנים ישב הסמנכ"ל לפני כמה ימים בעניין של עראבה ואמר שהבעיה היא אצל החשב באוצר.

מוחמד ברכה: באוצר אומרים – ניהול תקין, ואחר כך יש בתי משפט.

מוחמד ברכה: אני גם מבקש למצוא את הדרך שהמדינה תיתן ערבות בבית המשפט כדי להסיר את העיקולים.

מוחמד ברכה: לכן אני מציע שהדיון יופרד בין המשכורות, לא על פי השיטה של פורז בזמנו, אלא - להבטיח את הקיום הבסיסי של האנשים ואחר כך לקבוע תוכניות ארוכות טווח לפתור את הבעיות של הרשויות.

מוחמד ברכה: אי א פשר אחרת ואני חושב שאנחנו צריכים לקבוע את הפתרון, ולבוא לשני המשרדים: לאוצר ולפנים ולהגיד שזה מה שיש לנו.

חיים אורון: מה שמונח לפנינו זה 882 מיליון חוב של שכר וקרנות פנסיה בלבד.

חיים אורון: 36 רשויות שלא משלמות שכר משנה וחצי עד שלושה חודשים.

חיים אורון: 24 רשויות שאין להן הסדרי אשראי.

חיים אורון: אני מניח שאם יש חוב בקרנות של 800-900 מיליון שקל החוב עם הספקים הוא בטח פי שתיים או שתיים וחצי.

חיים אורון: זאת אומרת - יש פה עוד 2.5 מיליארד שקל חובות.

חיים אורון: אמר פה חן רון שנחזור ל- 2002.

חיים אורון: מה שאני קראתי לפני שבוע בהצעת התקציב של 2007 שחוזרים ל- 2003.

חיים אורון: זה כל ההסבר.

חיים אורון: המעבר מ- 2002 ל-2203 - התוצאה פה מונחת על השולחן.

חיים אורון: לצערי, אף אחד לא לוקח אחריות.

חיים אורון: השר פורז בבית, אלה שנתנו לו – אינם, כל האותות היו רשומים על הקיר.

חיים אורון: לא ניתן לנהל את הרשויות המקומיות, והביזיון הכי גדול של המערכת הזו, ואני אומר לכם את זה, אל תבואו אלינו בטענות: כל זמן שרעננה, חיפה, רמת גן והרצליה לא פה - -

קריאות: - - -

מוחמד ברכה: ואם הם יהיו פה, אז מה?

מוחמד ברכה: זה עכשיו בפתחנו.

חיים אורון: אני אגיד מה שאני רוצה.

חיים אורון: יושבים פה נציגי השלטון המקומי, לא רק הרשויות האלה.

חיים אורון: והם חברים באיגוד מסוים.

חיים אורון: אז אני אגיד מה שאני רוצה.

חיים אורון: אתה תגיד מה שאתה רוצה.

מוחמד ברכה: אלה בכלל טורחים לבוא לשלטון המקומי - -

חיים אורון: בנייר שהשלטון המקומי הגיש לנו בשם כל הרשויות – 127 רשויות אין להן בעיות, 138 רשויות הן בבעיות.

חיים אורון: למעלה ממחצית הרשויות המקומיות אחרי תוכניות ההבראה, ועוד תוכניות הבראה, וכל הביזיונות פה, נשארות בבעיה.

חיים אורון: הסיפור של האשראי היה ידוע לכם מראש.

חיים אורון: יושבים פה אנשי משרד הפנים והם אומרים אותו הדבר כמונו.

חיים אורון: האוצר לא יושב פה.

חיים אורון: אין אפשרות לפתור את בעיית 24 הרשויות הללו מבלי שתהיה ערבות מדינה לאשראי שלהם.

חיים אורון: אין בנק בארץ שייתן כסף למי שלא מחזיר אותו.

חיים אורון: צריך להגיד את זה, ולא צריך ללכת מסביב.

חיים אורון: אין לזה פתרון אחר.

שי חרמש: אל תשלח אותם לאשראי.

שי חרמש: אשראי זה לא פתרון.

חיים אורון: האשראי הוא לא פתרון.

חיים אורון: אין עסק שמגלגל 10-12-15 מיליון שקל שמתגלגל רק במזומן.

חיים אורון: מי שיודע לתת מענקים בגודל הזה – שיהיה בריא.

חיים אורון: כבר הסכמתי: במקום האשראי - מענקים יותר גדולים.

חיים אורון: המשחק לא ממשיך, ואתה עכשיו באחריות.

חיים אורון: מי שהולך להגיש את תקציב המדינה בלי תוספת של מיליארד שקל למאזנים, אין לו תשובה לדיון הזה.

חיים אורון: חבל לרמות את עצמנו.

חיים אורון: אם אין אשראי ל- 24 רשויות מקומיות, ועוד מיליארד שקל מענקי איזון, שגם הם חלק מהעניין, אין תשובה לעניין הזה.

חיים אורון: אני לא יושב פה כדי לרמות אף אחד.

חיים אורון: ולכן, חבר הכנסת ברכה - צריך עוד מיליארד שקל למענקי האיזון, וצריך לפתור את בעיית האשראי.

חיים אורון: ואז – נעסוק ברשויות מקומיות.

חיים אורון: כרגע - עוסקים במאקרו.

שי חרמש: ברור לך שאשראי הוא חוב אבוד.

חיים אורון: לא.

אחמד טיבי: קייס נאשף יושב ראש ועד העובדים אמר בסוף דבריו שהם מרגישים יתומים.

אחמד טיבי: אם הוא יצא מהפגישה הזו באותה הרגשה שהם יתומים - זה כשלון של הוועדה הזו ושל חברי הכנסת.

אחמד טיבי: אי אפשר לאחר התמשכות המשבר הזה, עד כדי כך שעובדי הרשויות נוברים בפחי אשפה, בעראבה, בעיקר- יש כאלה שחושבים שאלה דברי מליצה.

אחמד טיבי: יש עליה בתחלואה במחלות ילדים.

אחמד טיבי: גם בטייבה וגם בעראבה.

אחמד טיבי: אגב, מדובר בשתי הרשויות שמצבן הוא הקטסטרופלי ביותר במדינת ישראל מבחינת תשלום משכורות, שלא באשמת שני ראשי הרשויות המכהנים היום.

אחמד טיבי: הם עשו את הכל.

אחמד טיבי: אפילו משרד הפנים אומר.

אחמד טיבי: הם הגישו תוכניות הבראה.

אחמד טיבי: זו של טייבה התקבלה על ידי החשב.

אחמד טיבי: אגב, בטייבה, מתוך 60 - מקרי קדחת הנילוס בארץ, בכלל, 12 – בטייבה, בגלל זיהום.

אחמד טיבי: בעראבה - אותו הדבר, הרופאים מזדעקים.

אחמד טיבי: לכן, אדוני היושב ראש, אני לא אכנס לפרטי פרטים איך אפשר לפתור את הבעיה של טייבה ועראבה –צריך להזרים כסף ולתת אשראי.

אחמד טיבי: אפשר לפתור את הבעיות שלהם ושל הרשויות הנוספות.

אחמד טיבי: אני מבקש, להמשיך בקו הזה: להראות שיש לך, אדוני היושב ראש, ויש לנו שיניים מול משרד האוצר, ולנקוט בסנקציות.

אבישי ברוורמן: אל"ף- הייתי 30 שנה בתפקידים ביצועיים ונכנסתי לכנסת.

אבישי ברוורמן: אני חבר באן, בוועדת הכספים, והסכמתי להיות יושב ראש של שדולה אחת, של הרשויות המקומיות – עם 62 חברי כנסת, שהרבה מהם יושבים כאן.

אבישי ברוורמן: מה שאנחנו אומרים כאן הוא שאנחנו יושבים בישיבות והדברים חוזרים על עצמם.

אבישי ברוורמן: אנחנו עכשיו סיימנו את 2005 עם עודף תקציבי.

אבישי ברוורמן: גמרנו עם גירעון תקציבי של אפס.

אבישי ברוורמן: לא 3%.

אבישי ברוורמן: אנחנו פותחים תקציב ואמרנו שאנחנו מוסיפים, ואנחנו אומרים שאנחנו בצמיחה של 3%, ואין לנו אינפלציה, ואנחנו במצב מצוין.

אבישי ברוורמן: התמונה שאנחנו רואים כאן היא תמונה של קריסה של חצי מהשלטון המקומי במדינת ישראל, שבו אף אחד שהוא רציני והגון עוד מעט לא יסכים להיות ראש עיר, לא יסכן את חייו, וגם, כשהוא כבר עושה משהו – לא מבדילים בין מי שעושה רפורמות ומסכן את עצמו לבין המושחת, וזה שלא עושה את העבודה הטובה.

אבישי ברוורמן: לכן אני אומר בצורה הברורה ביותר: אם אנחנו נהיה אגודת ברברנים – הגיע הזמן להחליט על משהו.

אבישי ברוורמן: אני הובלתי רפורמות בבנק העולמי.

אבישי ברוורמן: בעולם השלישי היו גירעונות עתק של הרבה מדינות, חלקן התנהלו לא בסדר.

אבישי ברוורמן: ואז הוחלט על מורטוריום מסוים: אמרו- הולכים על תוכנית מבנית.

אבישי ברוורמן: מי שהולך – נותנים לו גיבוי.

אבישי ברוורמן: אבל מה יקרה פה?

אבישי ברוורמן: יתנו פלסטר.

אבישי ברוורמן: פה צריך לשבת שר האוצר, שר הפנים, ואם צריך – גם ראש הממשלה.

אבישי ברוורמן: בנוסף לעיירות הפיתוח אני מדבר עכשיו גם על האוכלוסייה הערבית והדרוזית.

אבישי ברוורמן: חרשתי, והייתי כמעט בכל מועצה וכל עיר.

אבישי ברוורמן: הרי הכל קורס שם.

אבישי ברוורמן: המנהל לא פותר את הבעיות.

אבישי ברוורמן: הילדים שחוזרים – אין להם איפה לבנות.

אבישי ברוורמן: ולכן, לפעולה – אמר חבר הכנסת אורון – או שנשיג תוספת אשראי, או שוועדת הכספים תסגור את הברז.

אבישי ברוורמן: אנחנו צריכים כאן דיון רציני.

אבישי ברוורמן: אם לא נעשה את זה - נמעל בתפקידנו.

אמנון כהן: אני חושב שהבעיה של רוב הרשויות המקומיות היא בעיה כאובה של רוב הרשויות, בעיקר אלה שישובים כאן, והכי חשוב - שאנחנו לא יכולים לתת יד לנושא של הלנת שכר כאשר העובד עובד כל החודש, יש לו מחויבויות והוא לא יכול לעמוד בהן.

אמנון כהן: מדובר כאן ב- 9 חודשים עד כמעט שנתיים.

אמנון כהן: הנושא של הלנת שכר הוא הנושא הכי חשוב, וצריך לפתור אותו.

אמנון כהן: נושא של תוכניות ההבראה כאשר בתוכו מובנה נושא האשראי, ואשראי - הבנקים לא נותנים, וזו בעיה שלא פתרו עד היום במשך כשנתיים, כאשר יש ויכוחים בין המנכ"ל הקודם שהיה במשרד ראש הממשלה לבין החשב הכללי.

אמנון כהן: היום אין חילוקי דעות ביניהם.

אמנון כהן: כתוצאה מכך אף רשות מקומית לא היתה יכולה לקבל את האשראי.

אמנון כהן: כתוצאה מכך שהיא לא קיבלה אשראי – היא גם לא היתה יכולה לעמוד בתוכניות ההבראה, ואם היא לא תעמוד בתוכנית ההבראה – משרדי הממשלה לא יעבירו את הכסף.

אמנון כהן: זה גלגל שחוזר על עצמו וכתוצאה מכך העובדים לא מקבלים את השכר וגם הציבור לא מקבל את השירות שהוא אמור לקבל.

אמנון כהן: אדוני, יושב ראש הוועדה.

אמנון כהן: דיברו כאן חבריי ואני מסכים לחלק מהדברים.

אמנון כהן: אכן צריך לפתור את הבעיה הזו פעם אחת ולתמיד.

אמנון כהן: חבל לדבר יותר מדי והרבה פעמים.

אמנון כהן: לכן, ראש הממשלה, שר האוצר ושר הפנים צריכים לשבת יחד ולתת את העיתוי הנכון, או שאנחנו כוועדה נגיע אליהם, או שנזמין אותם לכאן.

אמנון כהן: לפתור את הבעיה הזו צריך הרבה כסף, פעם אחת ולתמיד לסגור את זה.

אמנון כהן: חבל שש"ס עזבה את משרד הפנים.

אמנון כהן: אם אתם, ב"קדימה" לא יודעים איך לטפל – אנחנו מוכנים להירתם לפתור את הבעיה.

גאלב מג'אדלה: יש לי הודעה -אני הסכמתי, לדיון הזה כאן, אצלך, בוועדת הכספים,ולא בוועדת הפנים, כדי שנשלב ידיים במערכות.

גאלב מג'אדלה: אני מוכן אתך לעצור כל תקנה, כל נושא שנוגע למשרד הפנים ולאוצר עד אשר ימצאו פתרון לנושא הזה.

גאלב מג'אדלה: מרגע זה, אני מוכן להודיע לשר הפנים: לא תעבור אצלי שום תקנה, לא אדון בשום חוק, בשום דבר שנוגע למשרד הפנים, וכאן, במקביל – לאוצר, עד ששניהם לא יבואו לכאן, עד אשר שניהם יישבו וייתנו פתרון מיידי לטווח קצר, עם הצעה לטווח ארוך.

יעקב ליצמן: צריך התייעצות אצלנו.

שלי יחימוביץ': אין ספק שאם כל חטאת היא הקיצוץ המטורף בתקציבי האיזון.

שלי יחימוביץ': מאז המערכת מעורערת, ממוטטת.

שלי יחימוביץ': אני מדברת על התוכנית הכלכלית, ב- 2003, על הקיצוץ חסר האחריות, הפרוע, הלא מנומק, האכזרי – כל מילה שלא תחשבו עליה – בתקציבי האיזון, שפגע ישירות ברשויות החלשות, אם זה עיירות פיתוח ואם זה רשויות ערביות.

שלי יחימוביץ': ובאמת, אדוני היושב ראש, הוועדה הזו לאורך השנים עשתה כל פעם מצווה קטנה או גדולה ואילצה את האוצר ואת משרד הפנים להעביר סכום מסוים, אבל אנחנו מדברים כאן על החזרה של מה שקוצץ.

שלי יחימוביץ': מה שקוצץ זה מיליארד שקלים.

שלי יחימוביץ': אנחנו מכירים את המספר הזה.

שלי יחימוביץ': המספר הזה לא הוחזר.

שלי יחימוביץ': עד שהוא לא יוחזר – אנחנו נמשיך לשים פה טלאים על הסרטן הקשה הזה ולא לפתור את הבעיה.

שלי יחימוביץ': אני כל הזמן שומעת על תוכניות ההבראה, ובאחת הישיבות האחרונות שמענו על "אבני דרך".

שלי יחימוביץ': השמות הם יפים, לתוכניות ההבראה.

שלי יחימוביץ': מה זה תוכניות ההבראה האלה?

שלי יחימוביץ': התוכניות האלה זה החמרת המחלה.

שלי יחימוביץ': זה לאלץ רשויות להשליך המוני עובדים אל מעגל האבטלה, אנשים שעובדים בתוך הרשות.

שלי יחימוביץ': זה להרע את מתן השירותים.

שלי יחימוביץ': זה במקרה הטוב לפטר את הגננים שמטפחים את הגינות ולהשאיר שדות בור כמו בלוד, ובמקרה הרע – להעמיק את האבטלה באופן נוראי ולא לשלם משכורות.

שלי יחימוביץ': אני מציעה כאן - אגב, הייתי אומרת: מילא, המקל והגזר, אבל יש רק מקל, ואין גזר.

שלי יחימוביץ': גם אלה שמבצעים את אבני הדרך האלה, גם אז הכסף מבושש מלהגיע.

שלי יחימוביץ': יש כאן שתי בעיות ושתיהן אקוטיות, אבל הבעיה שדורשת עזרה ראשונה, הבעיה הכי אקוטית היא הלנת השכר ההמונית.

שלי יחימוביץ': זה דבר מטורף.

שלי יחימוביץ': אנשים שברו את אחרוני החסכונות שלהם, נוברים בפחים –כמו שנאמר כאן - -

מוחמד ברכה: - - -

שלי יחימוביץ': זה לעג לרש, אני יודעת.

שלי יחימוביץ': את זה שמעתי מאנשי טייבה –אנשים ששברו את קופות הגמל שלהם, את הכסף שהיה להם לעת זקנה.

שלי יחימוביץ': אין להם כלום כלום.

שלי יחימוביץ': הם עירום ועריה.

שלי יחימוביץ': חשופים לגמרי, בלי אוכל לאכול.

שלי יחימוביץ': זה מטורף.

שלי יחימוביץ': ואז בא שר האוצר ומוריד אחוז אחד במע"מ, שהעלות שלו היא 3.5 מיליארד שקלים.

שלי יחימוביץ': זה מאד יפה שאלה שנוברים בפחים יוכלו לקנות תבנית ביצים בהנחה של אחוז אחד במע"מ.

שלי יחימוביץ': אבל זה מטורף לחלוטין.

שלי יחימוביץ': מדובר פה על כסף גדול, על 3.5 מיליארד שקלים שירדו אחוז במע"מ.

שלי יחימוביץ': מיליארד שקלים מהם היה אמור ללכת לרשויות המקומיות, להחזרת תקציבי האיזון.

שלי יחימוביץ': ושוב, אני מצטרפת פה לקריאה של יושב ראש ועדת הפנים, ג'אלב מג'אדלה.

שלי יחימוביץ': אנחנו מדברים פה על דיני נפשות, על מצב אקוטי, על רגע לפני פיצוץ – כל הקלישאות שבעולם.

שלי יחימוביץ': אנחנו צריכים לגייס את כל הכוח שיש לנו לקראת - -

מוחמד ברכה: באיזו מידה חברי הקואליציה יהיו מחויבים להחלטות רציניות בוועדה?

מוחמד ברכה: הרי זו השאלה.

קריאות: - - -

יעקב ליצמן: הדיון יסתיים היום ב-12:00.

יעקב ליצמן: מחר יהיה ההמשך.

שי חרמש: חבר הכנסת ברוורמן מביא את ניסיונו מהבנק העולמי, ואני מביא ניסיון מהשלטון המקומי.

שי חרמש: אני חושב שלא יכולה להיות פה מחלוקת בין אף אחד מאתנו איפה נעוץ הפתרון ואיפה נמצאת הבעיה.

שי חרמש: הבעיה נמצאת באותו רגע כשב-2003 הוציאו את המערכת מאיזון.

שי חרמש: המערכת היתה באיזון מאד עדין.

שי חרמש: אני מכיר את זה הרבה שנים.

שי חרמש: אותו מיליארד שנשלף בחטף, ברגע – הוציא את כל המערכת מאיזון.

חיים אורון: לא.

חיים אורון: נשלף 2.2 והחזירו מיליארד חזרה.

שי חרמש: מקסם השווא הוא תוכניות ההבראה בקטע של האשראי, ופה הקטע הוא לא רק בעובדה ששלטון מקומי לא יכול לגייס אשראי, כי זה הרי מובן מאיליו, אלא – שלטון מקומי לא יכול להחזיר את האשראי, ומשמעותו – שמי שנותן תרופה, מי שמפתה היום רשות מקומית לקחת הלוואה, לא רק משעבד אותה על העבר שהיה – מחסל לה גם את הסיכוי להחלים, בעתיד.

שי חרמש: אלא אם כן – בנק שעומד להציע ערבות מדינה.

שי חרמש: ערבות מדינה היא ערבות לחובות אבודים, נא לא להתבלבל.

שי חרמש: אין פה רשות שלוקחת הלוואה ומתכוונת להחזיר.

שי חרמש: לא כי היא לא רוצה, כי אם היא לא יכולה לשלם משכורות, קל וחומר שגם לא תחזיר הלוואות.

שי חרמש: לכן, אם מנכ"ל משרד הפנים יהיה פה – אם אפשר להעביר פה החלטה אחת שלנו שאין מתן אשראי כחלק מפתרונות לרשויות מקומיות.

שי חרמש: מצב שבו רשות נמצאת בגירעון.

שי חרמש: אני חושב שהפתרון ברור לגמרי, לכולנו – במסגרת 2007 – דיברו פה על מה שהקואליציה תעשה או לא תעשה.

שי חרמש: בדיון שיהיה פה על תקציב 2007 צריכה להיות קביעה ברורה לגמרי – לעשות רביזיה ל –2003, ומ- 2003 לראות מה עושים.

שי חרמש: זו נקודת המוצא.

אורית נוקד: אכן, באמת, היתה תוכנית כלכלית שפגעה במענקי האיזון של הרשויות.

אורית נוקד: מאז אותה תוכנית אנחנו כל הזמן נדרשים לדיונים האלה, וחבל שהתוצאות הן כאלה משום שאני חושבת שכבר בתקציב 2006 היה צריך להוסיף לתקציב סכומים כאלה שלא יגרמו למצב שאנחנו רואים היום.

אורית נוקד: ולכן, אל"ף - בתקציב 2007 צריך להוסיף את המיליארד וכמה שזה יהיה, לרשויות.

אורית נוקד: אני חושבת שבאמת צריך להיות טיפול שורש.

אורית נוקד: אי אפשר שאנשים שעברו תוכניות הבראה ימצאו את עצמם גם במצב שהם פיטרו עובדים, הם לא משלמים את תשלומי הפנסיה – גם לאלה שפוטרו וגם לאלה שנשארו.

אורית נוקד: יש בעיה חמורה של משכורות לא יעלה על הדעת שאנשים לא יקבלו משכורות.

אורית נוקד: לכן אני חושבת שגם שר האוצר צריך להיות שותף בדיון כזה.

מגלי והבה: אני חושב שזה רגע נדיר שיש הסכמה מקיר לקיר בין הקואליציה והאופוזיציה, בנושא משבר הרשויות.

מגלי והבה: זה רגע נדיר.

מגלי והבה: אנחנו צריכים לנצל את הרגע הזה על מנת לפתור את הבעיה.

מגלי והבה: שמענו את המספרים הקשים בכל התחומים של הרשויות – אלה שלא משלמים משכורות, אלה שאין להן אשראי.

מגלי והבה: ראשי הרשויות - בשנה וחצי האחרונות ראיתי את כולם עולים לירושלים וחוזרים.

מגלי והבה: פעם למשרד האוצר, פעם למשרד הפנים ופעם לוועדות השונות, ואין פתרון.

מגלי והבה: לכן אנחנו צריכים לאמץ דרך, לא לחכות לתקציב 2007.

מגלי והבה: כמו שעשינו במודל של עיר הכרמל: לא להתקדם בשום דיון עד שלא יינתן פתרון מערכתי לכל הרשויות.

מגלי והבה: שיהיה תשלום משכורות, שיהיה טיפול באשראי, שיהיה שיוויון במענקי האיזון.

מגלי והבה: כל ההחלטות האלה, מרגע זה - כיוון שיש רגע נדיר של הסכמה, צריך לנצל אותו.

מגלי והבה: עוד רגע יגיע התקציב ונתחיל להתחלק לקואליציה ואופוזיציה.

יורם מרציאנו: אני, בנאיביות הגדולה שלי כחבר כנסת חדש, הגשתי, במסגרת הצעה דחופה לסדר היום את עניין שכרם של עובדי הרשויות המקומיות.

יורם מרציאנו: וראו זה פלא - אני הולך היום לוועדת הפנים ויש על סדר היום את עניין הכבאות, שקשור ברשויות המקומיות.

יורם מרציאנו: אני בוועדת הכנסת, הצעה של חבר הכנסת גפני בעניין שכרם של עובדי המועצות הדתיות, שזה גם קשור ברשויות המקומיות.

יורם מרציאנו: בהיותי חבר מועצת עיר, סגן ראש השתתפתי לא מעט בדיונים אין ספור בנושא הזה.

יורם מרציאנו: ואני רק פוחד שזה לא יהיה עוד איזשהו דיון.

יורם מרציאנו: כשאני העליתי את זה בהצעה דחופה לסדר היום הופיע שר הפנים החדש, שאני באמת מאמין לו שהוא מתכוון לעשות שינויים משמעותיים ולפתור את העניין, אבל מבחינתי - הניתוח הצליח והחולה מת - זה מה שהולך לקרות, בשדרה המרכזית שלנו, שזה ראשי הרשויות המקומיות.

יורם מרציאנו: אנחנו מדברים פה על שכר של עובדים ברשויות המקומיות, שנופלים בין הכיסאות: בין האוצר, משרד הפנים, מרכז השלטון המקומי, ועדת הכספים, ועדת הפנים – דונים ודיונים, ובסופו של דבר אין תוצאה.

יורם מרציאנו: אדוני, אני בהחלט מקבל את ההצעה של יושב ראש ועדת הפנים, ג'אלב מג'דלה, ושל ידידי, אבישי ברוורמן, שבאים ואומרים: עד לכאן, מפה אנחנו הולכים לפתור את העניין .

יורם מרציאנו: נביא לפה את שר האוצר, שר הפנים ומנכ"ל משרד ראש הממשלה כדי לתת פעם אחת ולתמיד פתרון לנושא.

יעקב ליצמן: את זה נראה כשנצביע – ואם אני אראה שהקואליציה - -את ההעברות התקציביות, אז אני יודע - -

יורם מרציאנו: אתה, בעניין הזה, לא יכול לבוא אלי בטענות.

יורם מרציאנו: הוכחתי את עצמי כבר.

קריאה: בואו נחליט שמהיום - -

יעקב ליצמן: מה לעשות שאתה לא חבר כאן?

יעקב ליצמן: אתה ממלא מקום.

יורם מרציאנו: אני לא חבר בוועדת הכספים, אבל אני ממלא מקום.

יורם מרציאנו: בכל מקרה, אני מקווה שבעוד חצי שנה או שנה לא נגיע לסבב נוסף של דיונים אחרי ש - - .

יורם מרציאנו: אני מקווה שמחר אתה נותן לזה פתרון סופי.

ישראל כץ: הנושא הוא פצע פתוח שדומה מאד, רק בדרגה אחת פחותה מבחינת החומרה, למה שקורה במערכת הבריאות.

ישראל כץ: כמו שאז היה ברור שצריך למצוא פתרון, ללא קשר לקואליציה או אופוזיציה – בסוף מצאו פתרון, כך או אחרת.

ישראל כץ: ברור שצריך למצוא פתרון בנושא הרשויות המקומיות.

ישראל כץ: אי אפשר לחלק כאן ציונים מי אשם ומי לא.

ישראל כץ: ברור שהקיצוץ היה קיצוץ חמור, והיה שר פנים שהיה צריך לנווט עם הקיצוץ הזה.

קריאה: והיה שר אוצר.

ישראל כץ: והיו הרבה נציגים שהצטרפו ל "קדימה", ואם אני רוצה להפנות את זה לזירה הפוליטית אני אגיד: הנה, זה מה שאתם מקבלים.

יורם מרציאנו: לא היה יותר טוב בתקופת ביבי נתניהו.

יורם מרציאנו: מי שהרג את העניין הייתם אתם, אז עכשיו אתה מאשים מי ש - -?

ישראל כץ: אני לא אמרתי: הצבעתם ותראו מה קיבלתם.

ישראל כץ: הרי אי אפשר ללכת שלוש שנים אחורה.

ישראל כץ: בואו נבודד את זה עכשיו מהזירה הפוליטית.

ישראל כץ: הרי פה הם עומדים כמו עניים בפתח.

ישראל כץ: אתה יכול לזרוק הערות, להופיע בפניהם, אתה לא פותר להם את הבעיה.

ישראל כץ: יש בעיה של עובדים שלא מקבלים שכר, וזה הכי חמור.

ישראל כץ: אחרי זה – בעיות של תושבים שלא מקבלים שירותים.

ישראל כץ: ואחרי זה – הבעיה של מנהיגי העיר, שזו גם בעיה חמורה.

ישראל כץ: הדברים נאמרו פה, כל אחד זרק, ויודעים את החשבונות, אבל גם תוכנית האשראי שהיתה, שאני הצבעתי נגדה בממשלה, והתרעתי, שהחלשים לא יכלו ליהנות ממנה.

ישראל כץ: זה כמו הבדיחה שהבנק נותן הלוואה למי שמוכיח שהוא לא צריך אותה.

ישראל כץ: אם אתה מוכיח לבנק שיש לך מספיק כסף ואתה לא צריך הלוואה - אתה מקבל אשראי.

ישראל כץ: זה כמו מסגרת האשראי החדשה.

ישראל כץ: לכן צריכה להיווצר אווירה והחלטה של מסר לנציגי הממשלה - שצריך לגבש, מעבר למחלוקות פוליטיות תוכנית.

ישראל כץ: התוכנית צריכה להיות עם שוליים רחבים.

ישראל כץ: היא לא יכולה להיות בדיוק על הסכום שמדובר בו ומחר כולם שובתים.

ישראל כץ: תן שוליים רחבים.

ישראל כץ: התוכנית צריכה להיות עם רשת ביטחון, והיא צריכה להיות לשנתיים – שלוש, שתפתור את הבעיה.

ישראל כץ: זו לא בעיה, אדוני היושב ראש, שאפשר להמשיך לחיות אתה.

ישראל כץ: ראש עירית אופקים, קרית שמונה וטייבה או עראבה – לא יכולים להמשיך בדרך הזו.

ישראל כץ: זה פצע, שהמוגלה שיוצאת ממנו תפגע בכל אחד ואחד.

ישראל כץ: צריך לפתור את הבעיה.

ישראל כץ: בעיה נוספת - שר הפנים וכל האגף לשלטון מקומי צריך להוכיח שכל האגף הזה רלבנטי.

ישראל כץ: היום האגף הזה לא רלבנטי – מה הוא עוזר לעיריות?

ישראל כץ: הוא מתקיים שלא לצורך.

ישראל כץ: צריך, לרשויות החזקות, לתת הרבה יותר היתרים וחופש פעולה.

ישראל כץ: אני מדבר, חבר הכנסת אורון, על אלה שלא באים הנה, כי הם לא צריכים.

ישראל כץ: מה הם כן צריכים?

ישראל כץ: - היתרים לנהל את העיר בעצמם.

ישראל כץ: יש להם כוח, יש להם כסף, שחרר אותם מהמגבלות - תן לרשויות חזקות לקבל החלטות שיפרנסו את עצמן.

ישראל כץ: תן לרשויות חלשות את הסיוע שהן צריכות.

ישראל כץ: עבר חוק חשוב בחוק ההסדרים - חוק של חלוקת הכנסה מארנונות בין רשויות.

ישראל כץ: זה גם חוק שיכול להיות רלבנטי לגבי דברים שעושים בין רשויות שכנות גם ככלי בונה של יצירת דברים חדשים ביחד כדי לפתור חלק מהבעיה.

ישראל כץ: צריך תוכנית אב כוללת לשלטון המקומי.

ישראל כץ: שר הפנים צריך להוביל אותה, אבל זה מעבר לרמתו, והיא צריכה להיות מגובה.

ישראל כץ: כמו שפתרו את בעיית הבריאות של האזרחים, צריך לפתור גם כאן.

ישראל כץ: צריכה להיות מונחת פה כאן בוועדה תוכנית של הממשלה שתתוקצב לצורך העניין.

יצחק אהרונוביץ': כולם מדברים פה מתוך הבטן, מתוך כאב.

יצחק אהרונוביץ': אני בא מחצור ואני בא מאופקים.

יצחק אהרונוביץ': אי אפשר להמשיך.

יצחק אהרונוביץ': חברי הכנסת - יש פה רוב גם פה וגם בוועדת הפנים לגשת מחר להצבעה – ולקבל החלטה מחר בבוקר.

יעקב ליצמן: כולם אמרו לי בשקט - בלי נדר.

יצחק אהרונוביץ': אני רק אומר שהאנשים האלה שיושבים פה מסביב מחכים לבשורה.

יצחק אהרונוביץ': הם צריכים לאנשים, למועצות ולהראות עם מה הם חזרו.

יצחק אהרונוביץ': אי אפשר להמשיך במצב הזה.

יצחק וקנין: דבר תורה לסיום הישיבה - כשנוח היה בתיבה הוא האכיל את החיות במשך שנה שלמה.

יצחק וקנין: מספר המדרש שיום אחד הוא אחר לתת את האוכל לאריה.

יצחק וקנין: מה עשה האריה?

יצחק וקנין: נשך לו את הרגל.

יצחק וקנין: למחרת הוא בא צולע ורץ לתת לאריה את האוכל.

יצחק וקנין: אנחנו סתם מדברים פה.

יצחק וקנין: הכלבים נובחים והשיירה עוברת.

יצחק וקנין: אם לא נעשה מעשה – כלום לא ישתנה.

קריאות: - - -

יעקב ליצמן: רבותיי, הישיבה להיום נעולה.

יעקב ליצמן: תודה לכולם.