ועדת הכספים, כנסת 17, פרוטוקול מספר 75, 2006-07-10 10:30

יעקב ליצמן: אנחנו עוברים לנושא הבא, צו תעריף המכס והפטורים ומס קניה על טובין (תיקון מס' 13), התשס"ו-2006 (זיתים טרקטורון ורכב שטח).

יעקב ליצמן: מה אדוני רוצה מאתנו?

בועז סופר: עניינו של צו זה בשני נושאים.

בועז סופר: הראשון הוא טרקטורון ורכב שטח.

בועז סופר: מדובר בכלי עם ארבעה גלגלים ומבנה פתוח, שעד היום לא קיבל התייחסות נאותה מבחינת מערכת המס.

בועז סופר: השיפורים הטכנולוגיים יוצרים מצב שבו אנחנו לעתים קרובות מדי מפגרים אחרי ההתקדמות בשוק.

בועז סופר: השימוש בכלי הזה הוא שימוש מעורב.

בועז סופר: מדינת ישראל חתומה על הסכמים בין-לאומיים, ההסכמים האלה מחייבים אותנו לסווג כל מוצר, כאשר הוא מיובא לישראל או כאשר הוא מיוצר בישראל, בהתאם להסכם בריסל.

בועז סופר: זה למעשה ארגון הסחר העולמי, שמנחה ומתווה את המדיניות כדי ליצור מדיניות סחר עולמי שקופה ואחידה, כדי שאי אפשר יהיה באמצעים טכניים לעכב או להשהות סחר.

בועז סופר: יש הנחיה מבריסל – הנחיה זה לא דירקטיבה, דירקטיבה זה משהו שמחייב אותנו ב-100% והנחיה זה אומר שאם זה יגיע לשולחננו סביר להגיע שכך נקבע.

בועז סופר: כלי הרכב האלה משמשים שימושים מעורבים ומגוונים מאוד: הם משמשים גם בחקלאות, גם במושבים וגם בצפון תל אביב.

בועז סופר: מכיוון שכך, נדרשנו לעניין.

בועז סופר: כאשר מדובר בכלי חקלאי טהור, כמו טרקטור, אנחנו לא ממסים אותו; כאשר מדובר בכלי עבודה טהור, כמו משאית, אנחנו לא ממסים; וכאשר מדובר בכלים לשימושים מעורבים אנחנו מבקשים לקבוע מיסוי מעורב סביר.

בועז סופר: במקרה הזה, יש לנו הנחיה שאומרת שאנחנו צריכים לסווג את הכלי הזה כמו רכב נוסעים.

בועז סופר: לו היינו נענים להנחיה היינו צריכים לסווג את הכלי הזה כרכב נוסעים ולכן למסות אותו ב-89%.

בועז סופר: מכיוון שאין לנו שום כוונה לעשות את הדבר הזה, מה שאנחנו מבקשים מהוועדה לאשר זה מס של 30%.

בועז סופר: מאיפה נולד המספר של 30%?

אמנון כהן: 30% גורף, בלי לבדוק אם זה ילד עם טרקטורון - - -

בועז סופר: בלי לבדוק שום דבר.

בועז סופר: אנחנו נעדיף את הממוצע, הפשטות, האחידות על הדיפרנציאציה.

שלי יחימוביץ': למה גורף?

בועז סופר: אסביר מיד, אבל ברשותך, קודם אסביר למה 30%.

בועז סופר: 30% נולד מהמיסוי שמוטל על הטרקטורונים.

בועז סופר: עם הטרקטורונים נקלענו בזמנו בדיוק לאותה בעיה, של שימוש מעורב.

בועז סופר: אז המיסוי לרכב היה גבוה עוד יותר, 95%, בחרנו לקבוע מס אחיד של 30% שהוא יחסית מס נמוך, גורף ואחיד.

בועז סופר: פה אנחנו מבקשים להשוות, לא ליצור שום אפליה בין טרקטורון לטרטור משא.

בועז סופר: 30% זה לא 89%, זה לא מס שהוא לא סביר בעליל, זה מס שבמידה מסוימת משקף את השימוש המעורב.

חיים אורון: מה המחיר הממוצע של כלי כזה?

בועז סופר: המחירים של הכלים השכיחים נעים בין 65,000-80,000 שקלים, יש גם יותר יקרים.

בועז סופר: העלאת המס העלתה בין 7,000 ל-10,000 שקלים בקירוב.

שי חרמש: למה?

שי חרמש: 30% על 60,000 שקלים זה 20,000 שקלים.

בועז סופר: לא, אדוני.

בועז סופר: מכיוון שהמס מוטל על מחיר היבוא.

בועז סופר: קרי, המחיר ללא מע"מ וללא רווח של היבואן.

בועז סופר: לא אחשוף פה את המחירונים, כי זה סודות מסחריים, אבל כאשר אנחנו מטילים מס זה רק על היבוא.

שי חרמש: פער התיווך הוא 100%?

בועז סופר: לא, אבל יש מע"מ, יש פער תיווך ויש מס.

בועז סופר: בסופו של דבר, זה לא מתגלגל 30%.

בועז סופר: אגיד בקירוב, מבלי לחשוף אף עניין פרטני, המחירים הם כ-40,000 שקלים לפני מסים, ולכן כשאנחנו מטילים 30% מס זה יוצא כ-7,000 שקלים.

שי חרמש: זה 12,000 שקלים.

בועז סופר: יש טווחים, אדוני.

בועז סופר: נתתי משהו נורמטיבי.

בועז סופר: התוצאה הסופית היא לא 30% על המחיר הסופי, היא כ-12%-15%, תלוי במחיר של הכלי.

בועז סופר: אני חייב תשובה לחברת הכנסת יחימוביץ.

בועז סופר: התשובה לגבי הדיפרנציאציה היא שאנחנו לא באמת יודעים לזהות את המשתמשים הייעודיים או הייחודיים ואנחנו גם לא יודעים להיכנס לנושא של אכיפה.

בועז סופר: כאשר אנחנו מנסים להטיל מיסוי דיפרנציאלי, חזקה על המערכת שתדע לגלם את הרנטה לתוך המחירים, הסיכוי שנדע להעביר במלואה את ההטבה הוא פחות או יותר אפס.

בועז סופר: אנחנו נכנסים לבעיות של אכיפה, של מרמה, חיכוכים, ולכן אנחנו אומרים שדרך הישר היא לקבוע מיסוי אחיד, אבל נמוך, סביר.

יעקב ליצמן: תודה.

יעקב ליצמן: בבקשה, מר אבירם.

גדי אבירם: הבאתי תמונה של הטרקטורון, כדי שתראו במה מדובר.

גדי אבירם: כיבואן, אני חושב שמן הראוי שתהיה שקיפות.

גדי אבירם: מדובר בשוק יחסית קטן.

גדי אבירם: כל השוק הזה מונה כ-400 רכבים שנמכרים בשנה, מתוכם 90% מיועדים לשוק העבודה: למועצות מקומיות, למפעלים, רשות שדות התעופה.

גדי אבירם: חלקם הגדול של אותם מקומות גם לא מקזז מע"מ.

גדי אבירם: צדק חבר-הכנסת חרמש, עליית המחירים היא קצת יותר מ-10,000 שקלים, זאת בהחלט עליה משמעותית, שמחסלת את הענף לחלוטין.

בועז סופר: אני מצטט מהמחירון שלך.

גדי אבירם: נכון, אבל לא בכלי העבודה היקר, לא בדיזל.

גדי אבירם: אחת הטענות שלנו לאוצר היא על הדרך.

גדי אבירם: לא ייתכן שהאוצר מהיום למחר יעלה את המסים ב-30%.

גדי אבירם: אנחנו מתכננים יבוא שנה קדימה מול מפעלים גדולים בעולם, וכשמעלים מחירים בצורה כזאת - - -

יעקב ליצמן: לא הייתי מעלה את הטענה הזאת, כי נניח שנאמץ אותו להעלות את המס מהשנה הבאה, אז מה הרווחת?

יעקב ליצמן: זה דבר קטן.

גדי אבירם: אני בכוונה נוגע בזה כי זה עניין טכני.

גדי אבירם: זה לרוחב, ואני חושב שמן הראוי לתת התראה על העניין הזה, בדיוק כמו שנותנים התראה על הורדת מחירים, כשהמיסוי יורד בהדרגה כל הציבור יודע וצריך להתארגן בהתאם.

גדי אבירם: מדובר ברכב, שאם משווים את המחיר שלו, הוא כמעט כמו מחיר של מכונית, ואני לא חושב שמישהו היה רוצה שזה יהיה הרכב הצמוד שלו הביתה וחזרה.

גדי אבירם: אין ברכב הזה מזגן, כדי להוסיף לו קבינה סגורה זה עוד 10,000 שקלים.

גדי אבירם: הרכבים ברובם הם רכבי עבודה.

גדי אבירם: יש לי הצעה יעילה, שאני חושב שתעשה טוב לכולם.

גדי אבירם: מה הבעיה?

גדי אבירם: בני ה-16 והעשירים המפונקים שנוסעים?

גדי אבירם: אין בעיה, תעלו את הגיל ל-17 ותורידו לחלוטין את כל אותה קבוצה שהאוצר כל כך חושש לגורלה, שהיא באיזשהו מקום עוקפת את העניין הזה.

גדי אבירם: תשאירו את הכלי הזה ככלי עבודה.

גדי אבירם: אם תעלו את הגיל ל-17, אני לא חושב שתמצא באחד ממקומות התפנוקים מישהו שיעדיף לקנות כלי כזה ב-100,000 שקלים מאשר לקבל מאבא שלו מכונית.

גדי אבירם: אני חושב שאם ינהגו בצורה הזאת יוכלו להשאיר את המיסוי הכלים האלה, שמשמשים לעבודה.

שי חרמש: אני מכיר את הנושא מתחום העבודה.

שי חרמש: יש אפשרות ברורה לגמרי להפריד בין הצעצועים של כפר שמריהו לכלי עבודה; רכב שסוחב מאחוריו ארגז נשיאה איננו מטייל בכפר שמריהו.

שי חרמש: יש הפרדה בין מה שהוא קורא טרקטור משא לבין טרקטורון.

שי חרמש: ההטלה הזאת היא מיסוי ישיר על סקטור יצרני, לא על שום שעשועים.

שי חרמש: בשביל מה לרוץ עם זה?

שי חרמש: מה קרה?

שי חרמש: זאת הבעיה במדינת ישראל, כמה מאות היחידות האלה?

שי חרמש: זה מס ישיר על הייצור, על החקלאות, על התעשייה, על השירותים, אין שום הצדקה לעניין הזה.

שי חרמש: בואו תחיל להתעסק איפה שהכסף הכבד שוכב ולא עם הגרושים האלה.

שי חרמש: זה סתם מיותר ולא לעניין.

חיים אורון: יש לי שתי שאלות.

חיים אורון: אחת, האם מדובר רק טרקטורונים כאלה ולא על הטרקטורונים היותר קטנים, בלי רכב משא?

בועז סופר: הטרקטורונים היותר קטנים כבר ממוסים בשיעור של 30%.

בועז סופר: אני בסך הכל משווה.

יצחק וקנין: למה אתה משווה?

יצחק וקנין: אני חקלאי ויש לי רכב כזה, אני צריך להוסיף עליו עוד משהו?

יצחק וקנין: כי אין לך מאיפה לקחת כסף?

יצחק וקנין: אין גבול לחוצפה.

יצחק וקנין: צריך לשנות את התפישה.

חיים אורון: בדברי ההסבר כתוב שני מיליון שקלים, החבר דיבר על 400 כלים – זה לא מתחבר אחד עם השני.

חיים אורון: הסכומים לא מתחברים.

בועז סופר: אנחנו עושים את ההערכה מכיוון שאנחנו יודעים את טווחי המחירים, יש מחיר זול ויש מחיר יקר.

בועז סופר: זה בסדר להגיד 400 כלים ולתת את האשליה לחברי הכנסת שכל הכלים הם הכלים היקרים ביותר.

בועז סופר: זאת לא התמונה.

חיים אורון: מה הנפח של השוק הזה?

בועז סופר: אין ויכוח על זה שזה עומד בין 300 ל-400 כלים, אין מידע מדויק.

בועז סופר: אבל אנחנו לוקחים את מה שיובא בפועל, לפי המחירים שיובאו בפועל, ואת הניתוח עושים על סמך זה.

בועז סופר: אנחנו לא עושים אומדנים, אנחנו יודעים את כל הנתונים.

ראובן ריבלין: נגיד שהיום יש אגודה של אנשים, שרואים כספורט שלהם מסע מדן ועד אילת בקומביינים, מכונות קציר, שהן בברור מיועדות לחקלאות.

ראובן ריבלין: באו 18 עשירים שהחליטו שהם עושים על הכלים האלה מסע, באותו רגע האוצר יטיל מס על כולם.

ראובן ריבלין: אני מבין שהטרקטורון הוא כלי רכב ולא כלי עבודה או לפחות הוא דו-תכליתי, ואי אפשר לומר בפירוש מה הוא, לכאן או לכאן, כי כל מושבניק שיש לו טרקטורון זה או בשביל להוביל את הנכדים עליו או בשביל ללכת לפרדס או למשתלות.

ראובן ריבלין: אתם אומרים בצורה מפורשת שהדבר שמוצג בפנינו הוא לא דו-תכליתי אלא חד-תכליתי, שיש אנשים שמוכנים לקחת אותו ולעשות בו שימוש דו-תכליתי, אבל זה מיעוט שבמיעוט.

ראובן ריבלין: אתה יוצר מצב שאתה מנצל רצון של מספר מועט של אנשים כדי למסות דבר שהוא בבחינת מטלה על אנשים יצרנים, שפרנסתם לא יכולה להתבצע אלא אם הם ישתמשו במכונות העבודה שיש להם.

ראובן ריבלין: למה?

שלי יחימוביץ': אני רואה הרבה את כלי הרכב האלה.

שלי יחימוביץ': אני רוכבת על אופני ששטח ורואה אותם בעשרות רבות.

שלי יחימוביץ': הם הורסים שטחים של שמורות, רוכבים על פרחי בר מוגנים, דורסים צבים ומזיקים באופן בוטה לשטח.

שלי יחימוביץ': אני לא מדברת על תופעה איזטורית, אני רואה את זה לעתים קרובות, במאסות.

שלי יחימוביץ': אנחנו גם שומעים על תאונות שילדים נפצעים בהן, ואני שואלת את עצמי למה להוזיל את המחיר של הצעצוע הזה, כשהוא צעצוע?

שלי יחימוביץ': למה לא, בכל זאת, למצוא דרך למכור אותו לחקלאים באפס מיסוי ולהשאיר את המיסוי הגבוה כשזה כלי מחמד.

אבישי ברוורמן: הבעיה כשמפלים בין הצרכנים שכל אחד מתחכם, ואין יכולת בדרך כלל לעשות את זה.

אבישי ברוורמן: מצד שני, גם לי נראה שפה הרוב הם חקלאים, נראה לי שאחוז הצעצוע הוא קטן.

אבישי ברוורמן: לגבי הצעצועים אני מסכים עם חברת הכנסת יחימוביץ.

אבישי ברוורמן: הייתי יושב ראש הוועדה שחילקה את הפרסים בתקשורת מטעם קרן פרת, ולפני כשנתיים בחרנו סרטון שתיעד איך באמצעות טרקטורון על חוף הים הרגו ילד קטן, והייתה אז צעקה.

אבישי ברוורמן: אני מסכים שאת הצעצועים צריך למסות במחיר גבוה ביותר.

אבישי ברוורמן: אם ההנחה – כמו שאומרים כאן

אבישי ברוורמן: רוב החברים - שזה לא צעצוע, ואם אפשר להכניס את התיקון שהציעו פה להעלות את זה לגיל 17, במקרה זה הייתי שוקל, למרות חברותי בקואליציה, להצביע נגד, מכיוון שכך לא היינו פוגעים בחקלאים.

אבישי ברוורמן: את הצעצועים אני מסכים שצריך למסות כמה שיותר.

יעקב ליצמן: הרכב הזה מוכר לצורכי מס.

יעקב ליצמן: איזה עוד כלי אפשרי שנכיר בו לחקלאים לצורך עבודה, ששם יקבלו תעריף או פרמיה, כדי שנוכל להגיד לאלה שזקוקים לכלי לצורכי עבודה שאני לא מתכוון אליהם.

יעקב ליצמן: אני גם מסכים עם נציב היבואנים, שאי אפשר לעשות את זה מעכשיו לעכשיו.

יעקב ליצמן: לכן, גם אם יהיה רוב, זה לא יכול לחול עכשיו, זה חייב להיות בעוד שנה.

שי חרמש: אגב, זאת הוצאה מוכרת.

שי חרמש: תראו איזה אבסורד: מצד אחד, מרגע שאתה קונה את זה זאת הוצאה מוכרת; הדלק הוא הוצאה מוכרת, הביטוח הוא הוצאה מוכרת והתיקונים הם הוצאה מוכרת.

שי חרמש: כשאתה בא לקנות את זה, זה חיית מחמד.

שי חרמש: תחליטו מה זה.

יעקב ליצמן: על פי ההלכה, כשהיה סנהדרין, אם כולם אמרו שאדם חייב, הוא יוצא זכאי, כי לא יכול להיות שאף אחד לא פוסק לזכות.

יעקב ליצמן: לכן אמרתי שאני תומך.

ניסן סלומינסקי: זה לא נפסק ככה.

ניסן סלומינסקי: צריך להיות מישהו שטוען לכף זכות.

בועז סופר: הטענה שבגלל בני העשירים אנחנו עושים את המהלך, זה בסדר בשביל המיתוס.

בועז סופר: אנחנו לא טענו את זה מעולם, אין את זה בשום דברי הסבר, ואין לי מה להוסיף על זה.

בועז סופר: אנחנו מזהים שימושים מעורבים.

בועז סופר: אמר חבר-הכנסת ריבלין שהשימוש פה הוא מעורב, אפשר לקחת נכדים ואפשר לגרור עגלה בשדה.

בועז סופר: אנחנו מנסים לזהות כלים מעורבים, ולהגיד שאם יש שימוש פרטי מסוים צריך להעלות את סף הכניסה.

בועז סופר: לא צריך לסגור, לאסור, לא צריך להעלות את הגיל ל-21.

בועז סופר: שומו שמיים, אם נעלה את הגיל, מה יגידו החקלאים בו?

בועז סופר: אתם יכולים להניח.

בועז סופר: אנחנו אומרים שנעלה את סף הכניסה.

בועז סופר: המשטרה, הרשות להגנת הטבע, המשרד לאיכות הסביבה, משרד התחבורה ואפילו משרד האוצר - כולם תומכים בהעלאה מסוימת של סף הכניסה.

שי חרמש: ומשרד החקלאות?

בועז סופר: אינני יודע את דעתו, אפשר לשאול אותו.

בועז סופר: זאת הסיבה שאנחנו לא מבקשים לקבוע מס כמו על רכב פרטי, אנחנו מבקשים להעלות את סף הכניסה.

יעקב ליצמן: משרד החקלאות לא יכול לומר אחרת.

יעקב ליצמן: לא יכולים להיות לממשלה שני קולות.

בועז סופר: למיטב ידיעתי, משרד החקלאות תומך בהסדרה של הנושא הזה כי סוגיית הרישוי והתקינה נופלת בין הכיסאות.

בועז סופר: גם משרד החקלאות אומר שנכון שאם היינו יכולים להגיד שכלי מסוים, רק הוא משמש לעבודה אז זה בסדר.

בועז סופר: אנחנו לא יודעים להפלות.

בועז סופר: אם אתה תגיד לי שבכלים החקלאיים יש ארגז, מחר לא ישימו את הארגז.

שי חרמש: הארגז בנוי אחרת, זה "שסי" אחר.

בועז סופר: עד תקופה מסוימת היה רכב מסחרי מוכר כאשר הייתה הפרדה בין תא הנוסעים.

בועז סופר: מה קרה?

בועז סופר: אנשים בנו מסגרות עץ, באו אתן לטסט ואחרי הטסט הוציאו.

בועז סופר: כולם שאלו: למה אתם לא יכולים לאכוף את זה?

בועז סופר: זה בדיוק כמו התקנה שאנשים היו צריכים לשלם אגרת רדיו במכונית, הוציאו את הרדיו הנשלף ואמרו שאין להם רדיו.

בועז סופר: זאת בדיוק אותה טענה; פתאום 90% מהכלים האלה הם לעבודה.

שי חרמש: זה "שסי" אחר לגמרי, זה בכלל לא דומה.

בועז סופר: יש לנו מהנדסים, יש את אנשי משרד התחבורה, את האנשים המקצועיים ביותר במדינה שעוסקים בתקינה.

בועז סופר: אף אחד מהם לא יכול היה לומר לי שיש כלי מסוים שהוא פר אקסלנס לחקלאות או עבודה טהורה.

בועז סופר: אמרנו שאנחנו רוצים להעלות את סף הכניסה.

בועז סופר: אני לא לוקח את ההכרה במע"מ, אני לא לוקח את ההכרה במס הכנסה.

שי חרמש: אתה רק לוקח שני מיליון שקלים.

בועז סופר: אני חושב שאתם מבינים שזה לא הכסף.

בועז סופר: אני מחפש לתקן עיוותים.

בועז סופר: כאשר מדובר בסקטור החקלאי – יושב פה נציג משרד החקלאות - קשה להאשים אותנו, כרשות מסים, בזה שאנחנו מפלים את החקלאים.

בועז סופר: כאשר אנחנו צריכים להגן אנחנו נגן.

בועז סופר: המשכו של הצו מראה לכם שידיי נקיות.

בועז סופר: כשצריך להעלות מכס כדי להגן על התעשייה המקומית אנחנו עושים את זה.

יעקב ליצמן: תודה רבה, הסעיף הבא.

יעקב ליצמן: זאת הצבעה אחת, לכן נחליט אחר כך.

בועז סופר: הסעיף הבא הוא זיתים.

חיים אורון: באותו צו?

בועז סופר: נושא הזיתים הוא סוגיה כאובה שהועלתה בפנינו על ידי המגזר החקלאי, ושומו שמיים אוזנינו כרויות לאפליה.

ראובן ריבלין: מדוע אתם מביאים את זה יחד?

בועז סופר: למען הגילוי הנאות, אתה יכול להצביע רק על סעיף כזה וכזה.

בועז סופר: אני מבקש להצביע על שניהם יחד.

ראובן ריבלין: ואם לא, אז אתה לא רוצה להצביע.

בועז סופר: לא אמרתי.

בועז סופר: הפרסום הוא טכני.

ראובן ריבלין: זה אמצעי כפיה.

ראובן ריבלין: בדרך כלל, כל דבר מובא בנפרד.

בועז סופר: לא, זה טכני לחלוטין.

בועז סופר: אתה יכול להצביע על כל אחד, אם תהיה הסכמה בינינו.

בועז סופר: באופן עקרוני אני יכול למשוך צו, אבל אני לא אומר כלום.

בועז סופר: אני רק אומר שזה טכני, שלא תחשוב שאנחנו כופים, חלילה.

בועז סופר: במקרה הזה אנחנו מבקשים להגן על המגזר החקלאי, שטען שמגיעים זיתים בצוברים ממדינות שונות, בעיקר מדינות קרובות.

בועז סופר: הזיתים האלה משמשים לשימושים שונים, אבל בראש ובראשונה הם פוגעים בשני מגזרים: אחד זה התעשייה המקומית שמשמרת זיתים והשני זה החקלאים עצמם.

בועז סופר: אנחנו לא רוצים להעלות את המכס על שימורי זיתים שמיועדים למשקי הבית, ולכן אנחנו לא נוגעים בהם.

בועז סופר: אנחנו מבקשים להטיל אך ורק על אריזות גדולות שמשמשות לתעשייה.

בועז סופר: כאשר אנחנו ממסים ב-over את האריזות הגדולות התעשיינים יודעים לחיות קצת יותר ברווחה אל מול התחרות, שבמקרה הזה היא קצת פסולה וקצת אגרסיבית מדי.

שי חרמש: זה damping.

בועז סופר: אדוני אמר.

בועז סופר: השלב התחתון בשרשרת השיווק זה החקלאים.

בועז סופר: במקרה הזה אני בא בידיים נקיות.

בועז סופר: כאשר צריך לתקן, למעלה או למטה, אנחנו משתדלים לעשות את זה בצורה הכי מקצועית, בלי שום קשר אם זה חקלאים או לא חקלאים.

יעקב ליצמן: האם אדוני עומד על זה שנצביע על שני הסעיפים?

בועז סופר: כן, אני מבקש להצביע על שני הסעיפים יחד.

חיים אורון: לזיתים יש התנגדויות מהגופים?

בועז סופר: באופן עקרוני, כל היבואנים, ובכלל זה איגוד לשכות המסחר, כשאנחנו רוצים מכס של אגורה הם מתנגדים.

חיים אורון: אבל יש מדד התנגדות.

חיים אורון: אם הם באים לפה ומפעילים לוביסט - - -

גדי הורוביץ: אני מנהל את ענף הפירות במועצת הצמחים.

גדי הורוביץ: אני אחראי על גידול זיתי מאכל.

גדי הורוביץ: הבקשה שלנו היא להעלות את המכס על יבוא זיתים שמוגדרים מעובדים למחצה, ולמעשה מתחרים ברכישת זיתים טריים ממגדלים שלנו.

גדי הורוביץ: לא מדובר בזיתים באריזות קמעונאיות, שיכולים לייקר למשקי הבית את הזיתים, אלא אך ורק לעצור יבוא במחירים מצחיקים.

גדי הורוביץ: כדי לסבר את האוזן, עם המכס הקיים היום זיתים כאלה מגיעים למדינת ישראל ממדינה שכנה בפחות משני שקלים לקילו, כאשר יבוא מקביל של זיתים איכותיים מיוון עולה חמישה שקלים.

גדי הורוביץ: הבקשה של המכס, שאנחנו תומכים בה בשתי ידיים, יוצר את הבידול הזה.

גדי הורוביץ: הזיתים היקרים באריזות הקמעונאיות – אין בקשה להעלות את המכס, וזכאי הצרכן שלא יתייקרו לו.

גדי הורוביץ: מצד שני, זיתים שמביאים אותם לכאורה כמעובדים ולמעשה הם תחליף לטריים, ונועדו להכות אותנו, גם את התעשייה וגם את החקלאות, אני מבקש שהמכס עליהם היה כזה שיהפוך את התחרות לשווה.

יעקב ליצמן: אני שואל את האוצר, אם אנחנו מצביעים הצבעה אחת על הכל, האם אדוני יביא את הזיתים בנפרד עוד פעם?

ראובן ריבלין: לפני השאלה שלך, אני מציע את ההצעה הבאה.

ראובן ריבלין: יש דבר שנקרא בעגה המקצועית, abuse of process, כלומר שימוש לרעה בתהליך.

ראובן ריבלין: אני רואה בהעמדת שני הנושאים יחד שימוש לרעה בתהליך.

ראובן ריבלין: הדבר לא מתקבל על דעתי.

ראובן ריבלין: אם האוצר יאמר שהעניין הוא טכני - - -

יעקב ליצמן: הוא אמר את זה.

ראובן ריבלין: הוא אמר שזה טכני, אבל הוא יכול לבקש להצביע על זה כמקשה אחת.

ראובן ריבלין: אם כך – אני מציע להוריד את זה מסדר היום.

יעקב ליצמן: אני הבנתי שהוא אמר שזה טכני.

יעקב ליצמן: הוא רוצה שנצביע יחד, אבל אין מבחינתו מניעה שנצביע בנפרד, ולו יש אפשרות למשוך.

ראובן ריבלין: אני שואל, האם הוא ימשוך אם נצביע בנפרד?

יעקב ליצמן: זה לא השיקול.

ראובן ריבלין: אני חושב שאנחנו צריכים להקפיד על כבוד האוצר ועל כבודנו.

ראובן ריבלין: הוא לא יכול להעמיד בפנינו תנאי שיחד עם לא תגנוב גם לא תנאף.

ראובן ריבלין: אני מדבר עכשיו ברמה העקרונית, לא מדבר על הזיתים והטרקטורונים.

בועז סופר: אני מסכים עם אדוני.

בועז סופר: הבאנו את זה ואמרנו שזה עניין טכני, ואני עומד מאחורי זה.

בועז סופר: יכולנו לעשות את זה בשני צווים נפרדים, זאת לא הבעיה.

בועז סופר: אנחנו יכולים לבקש או לעמוד על זה שההצבעה תהיה מאוחדת, אבל אין לזה שום קשר - - -

יעקב ליצמן: אתה לא יכול לעמוד על זה.

יעקב ליצמן: אתה יכול לבקש.

בועז סופר: בסדר, אני יכול לבקש.

בועז סופר: אני גם יכול למשוך אחד מהצווים.

בועז סופר: למה אני אומר את זה?

בועז סופר: נניח שאנחנו מסכימים על הזיתים – אין בעיה.

בועז סופר: אני לא עושה שום תנאי, אנחנו מפרידים ואתם תצביעו בעד או נגד, מה שאתם רוצים.

בועז סופר: לא ברשותכם, זכותי, אני יכול למשוך את הצו של הטרקטורונים.

בועז סופר: מכיוון שאין פה רוב, אנסה לגייס קואליציה, זאת זכותי.

בועז סופר: אם אמשוך את הצו, יש פגרה בעוד שבוע וחצי, ברגע שהפגרה בתוקף, הצו לא צריך לבוא לאישור הוועדה אלא בתום 60 יום מיום הפרסום, לא כולל את מניין ימי הפגרה.

בועז סופר: זה אומר שאנחנו – כולנו יחד - מכניסים את השוק הזה לסד עד נובמבר.

שי חרמש: מה אתה מרוויח מזה?

בועז סופר: שר האוצר אישר לי, זכותי לעשות את מירב המאמצים כדי להעביר את זה.

שי חרמש: אז תן לנו את הפריבילגיה להחליט על כל דבר בנפרד.

שי חרמש: למה לאכוף עלינו הר כגיגית?

בועז סופר: אמרתי שאין בעיה, אבל זכותי למשוך את הצו של טרקטורוני המשא, לא של הזיתים.

בועז סופר: אציע הצעת פשרה.

חיים אורון: על תקן של חיפוש פשרה, שאלתי מה החלוקה בין דיזל ובין לא דיזל.

חיים אורון: אני מניח שהשימוש החקלאי הוא ברובו בדיזל, ואם הפשרה היא שזה חל משנת 2007 רק על לא דיזל, האם זה פותר לך את העניין?

בועז סופר: בחנו את הסוגיה, היבואן העלה את זה בפנינו.

בועז סופר: ההצעה לכאורה שובת לב, אבל הבעיה היא שאין פה כל כך הרבה יבואנים.

בועז סופר: היבואן השני, שלא מיוצג בחדר הזה, אין לו בכלל דיזל.

בועז סופר: כשבחנו את הסוגיה אמרנו שיכול להיות שזה פאן ייחודי לכלי עבודה מסוים.

בועז סופר: מכיוון שאני לא יודע אם זה יעמוד במבחן של אפליה משפטית, אני מוכן למסות דיזל במיסוי מופחת של 12% - בדיוק כמו חלקי חילוף לרכב – בהוראה לשנה, ובתום השנה אחזור לפה.

בועז סופר: אבל השאר מאושר.

שי חרמש: אבל למה צריך למסות את ה-12%?

שי חרמש: לא צריך להיות greedy בעניין.

יעקב ליצמן: מה אתה מציע לוועדה?

בועז סופר: קודם כל, אני מבקש לא להכניס את הצו בדחייה, כי גם פה יש אפליה.

בועז סופר: יש יבואנים שהכלים שלהם בישראל, יש יבואנים שהכלים שלהם בדרך.

יעקב ליצמן: לא, אני חושב של-1 בינואר 2007 אתה לא תתנגד.

בועז סופר: טוב, 1.1.2007, והצעת הפשרה שלי היא כדלקמן: אנחנו עושים הוראת שעה לשנה, לכל 2007, בהוראת השעה הזו טרקטורון משא דיזל ימוסה ב-12% עד תום 2007.

בועז סופר: אני מתחייב לבוא לוועדה ולדווח אם היה שימוש לרעה או לא היה שימוש לרעה.

יעקב ליצמן: מי בעד הצעת הפשרה של בועז סופר?

יעקב ליצמן: הצבעה: בעד - 7 נגד – 2 אושר

יעקב ליצמן: תודה, הצעת הפשרה אושרה.

ראובן ריבלין: עכשיו נצביע על הזיתים בנפרד, למען הסדר הטוב.

יעקב ליצמן: מצביעים בנפרד כפי שאדוני ביקש.

בועז סופר: הסכמת

בועז סופר: כם מחייבת אותי להביא צו חדש.

בועז סופר: אני אעשה זאת.

בועז סופר: זה אומר שלמעשה הצבעתם ברמה העקרונית, אבל אין לי צו.

בועז סופר: ההצעה שלי לא קיימת.

סמדר אלחנני: ממתי יתחיל מרוץ 60 הימים?

אפרת קוצ'ינסקי: בשביל לעשות את התיקונים שביקשתם לעניין הרכבים צריך לפרסם צו חדש, כי זה צו שכבר מפורסם.

אפרת קוצ'ינסקי: צו חדש שהוא מפרסם צריך לחזור לוועדה עם התיקונים שהסכמתם עליהם.

אפרת קוצ'ינסקי: מה שעכשיו אתם מאשרים זה רק הזיתים, וזה מה שיונח במליאה, רק חלק הזיתים מתוך הצו, ואת זה אין בעיה לעשות.

יעקב ליצמן: אישרנו את הפשרה עקרונית.

יעקב ליצמן: זאת ההצעה שמוסכמת על הוועדה.

יעקב ליצמן: אנחנו אומרים לך להביא צו חדש בהתאם למה שדיברנו, ונאשר את זה מחדש בלי בעיה.

אפרת קוצ'ינסקי: ברור שהוא לא יעשה את זה, אבל אני רוצה להבהיר, שאם מאיזושהי סיבה – אפילו תקלה טכנית - לא מתפרסם צו חדש, הצו הזה של הטרקטורונים, שלא אישרתם, יישאר בתוקף 60 ימים אחרי הפגרה.

יעקב ליצמן: תודה רבה.

יעקב ליצמן: מי בעד הצו של הזיתים?

יעקב ליצמן: הצבעה בעד – פה אחד נגד – אין אושר

יעקב ליצמן: תודה רבה, הצו אושר פה אחד.

גדי הורוביץ: נאמר שכל נושא המיסוי יחול מתחילת השנה.