ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 17, פרוטוקול מספר 43, 2006-07-12 08:30

משה שרוני: בוקר טוב, אני פותח את הישיבה בנושא הצעת חוק שירות לאומי בהתנדבות לבנים, תיקוני חקיקה, תשס"ו-2006.

משה שרוני: כן, חבר הכנסת רביץ.

אברהם רביץ: אני רוצה לעשות שקיפות.

אברהם רביץ: היו הייתי, כשהייתי צעיר ויפה, הייתי סגן שר הרווחה, אז אני מאוד מודע לעניין הזה.

אברהם רביץ: אני לא אומר שאני חד צדדי, אני אף פעם לא חד צדדי, אבל יש לי עמדה, אז אני רוצה להצהיר את זה.

אברהם רביץ: יש סכנה שאני עוד אחזור לתפקיד.

משה שרוני: בבקשה, אני מאחל לך בהצלחה.

אברהם רביץ: אני חבר כנסת מן השורה.

בתיה ארטמן: עד היום, משנת 2001, עושים בנים שירות לאומי על פי חוק שהוא היה הוראת שעה, החוק מצורף, זה חוק שירות לאומי בהתנדבות, תכנית נסיונית לבנים, הוראת שעה.

בתיה ארטמן: התוקף של החוק עומד להסתיים בספטמבר 2006.

בתיה ארטמן: לכן היתה דחיפות לחוקק את החוק הזה, כשהממשלה, בדצמבר 2005, קיבלה החלטה שהתכנית הנסיונית תהפוך לתכנית של קבע.

בתיה ארטמן: החוק הזה למעשה מהווה תיקוני חקיקה, שהם עושים התאמה בין בת לבן שמשרתים בשירות לאומי, בשינויים המחוייבים בנקודות מסויימות, ולמעשה נותנים את הזכות לאותם בנים שקיבלו פטור או לא נקראו לשירות, רק אלה שקיבלו פטור ולא נקראו לשירות, והם רוצים להתנדב כמתנדבים בשירות לאומי, נותן להם זכות לעשות שירות לאומי אם הם נמצאו מתאימים לעשות שירות לאומי.

בתיה ארטמן: התיקוני חקיקה שמונחים לפניך הם תיקוני חקיקה שאנחנו חשבנו שהם ראויים, כדי שבאמת התנאים, והם מתאימים לאוכלוסיה הזאת.

ג'ודי וסרמן: אני מבקשת פירוט בדיוק על איזה סוגי אוכלוסיה אתם מדברים כשאתם מדברים על בנים בשירות לאומי, אני מבינה שזה כולל שניים, אלה שלא נקראו לשירות צבאי ואלה שנקראו וקיבלו פטור.

בתיה ארטמן: לא אלה שקיבלו דחייה, רק אלה שקיבלו פטור או שלא נקראו לשירות לאומי.

ג'ודי וסרמן: אין שינוי באוכלוסייה שתהיה בהוראה לעומת האוכלוסייה שהיתה במקורי,

בתיה ארטמן: אין שום שינוי.

ג'ודי וסרמן: לעניין ההוראה שבסעיף 1 (4) (2) (ב), הוא קיבל אישור מאת השר, שר הרווחה או מי שהשר הסמיך.

ג'ודי וסרמן: לעניין הבנות אני מבינה שאין הוראה כזאת, אין צורך בקבלת אישור מהשר.

ג'ודי וסרמן: ומה בדיוק משמעות האישור הזה?

בתיה ארטמן: משמעות האישור, היות שמישהו שקיבל פטור או שלא נקרא לשירות צריך לברר באמת אם הוא מסוגל לעשות שירות לאומי, מה סיבת הפטור.

בתיה ארטמן: ולכן צריך אישור של השר לגבי כל אחד.

בתיה ארטמן: וזה ההבדל באמת בין בנים לבין בנות.

אריה אלדד: אלה שלא נקראים לשירות, איזה אוכלוסיות בכלל לא נקראים?

בתיה ארטמן: זה בדרך כלל בני מיעוטים.

בתיה ארטמן: אבל אפשר לעשות שירות לאומי רק עד גיל עשרים ושתיים, כך שהרוב זה בני המיעוטים.

ג'ודי וסרמן: אפשר לעשות יותר מאוחר, רק ההוראות לעניין תשלום הגימלאות חלות עד גיל עשרים ושתיים.

בתיה ארטמן: לא, אבל היות שכל מה שנגזר לגבי שירות לאומי נגזר מההגדרה הזאת הפירוש שלנו שאפשר לעשות שירות לאומי רק עד גיל עשרים ושתיים.

בתיה ארטמן: כרגע אנחנו מתוקצבים במאתיים חמישים תקנים ממשרד האוצר.

בתיה ארטמן: יש אמנם כשלוש מאות חמישים מועמדים כרגע, אבל אנחנו מתוקצבים כמאתיים חמישים.

משה שרוני: זה המספר לפי המצב רוח של משרד האוצר,

בתיה ארטמן: נכון, בדרך כלל.

בתיה ארטמן: רציתי להגיד שגם לגבי בנות התקנים שאנחנו מתוקצבים אליהם, שאר משרדי הממשלה, הם לא בהכרח משקפים את המצב בשטח.

בתיה ארטמן: כי יש מה שנקרא תקנים פרטיים לצערנו הרב.

בתיה ארטמן: כי הממשלה לא ממנת את כל הבנות בשירות לאומי.

בתיה ארטמן: לכן מה שיחול לגבי בנות יחול גם לגבי בנים.

ג'ודי וסרמן: אבל בת שרוצה לעשות שירות לאומי יכולה, היא לא נדחית בגלל שאין תקן,

משה שרוני: הבנו שכמות האנשים היא בהתאם לתקציב של משרד האוצר ולשר הרווחה יש סמכות גם לדחות.

משה שרוני: מה דעת יועץ משרד המשפטים?

שי סומך: משרד המשפטים כמובן תומך בהצעת החוק כהצעת חוק ממשלתית.

שי סומך: אנחנו שמחים עליה, היא מקדמת את השיוויון,

משה שרוני: לא קראנו לזה שיוויון בגלל שהאוצר רוצה בזה בגלל התקציב, אז אל תדבר על שיוויון.

שי סומך: היא מקדמת את השיוויון הן מבחינת המגזר הערבי והן מבחינת אנשים עם מוגבלות בשני מובנים.

שי סומך: המובן הראשון זה הנשיאה בנטל, בעצם יש כאן אפשרות למי שהצבא מוותר עליו בלבד אפשרות לשרת בשירות לאומי ואז זה בעצם מרחיב את האוכלוסיה שנושאת בנטל.

שי סומך: ויש את ההיבט של האדם עצמו, אדם עצמו שלא מתגייס לצבא בגלל שהצבא ויתר עליו, כמו בן מיעוטים או אדם עם מוגבלות, יכול באמצעות התכנית הזאת לשרת בשירות לאומי ולתת את חלקו.

שי סומך: ולכן זאת הצעה שאנחנו תומכים בה.

משה שרוני: מה אומר משרד הבטחון על זה, יש לנו נציג כאן?

אלון כרמלי: לא.

אלון כרמלי: סך הכל ההסדר הזה בא לקבוע בחקיקה הסדר שהיה קיים כבר קודם וכמובן על דעת משרד הבטחון וצה"ל בהקשר הזה.

אברהם רביץ: בעצם אפשר להגיד, ביידיש אומרים כפית כשרה-סיר כשר, הכל בסדר גמור.

אברהם רביץ: אני רק רוצה לעודד את העניין הזה כי אני לא רואה בדבר הזה, אמנם זה לא מדבר על הסוגייה של תלמידי ישיבות, זו סוגייה נפרדת ושם זה עומד לקבל תשובה מקבילה הייתי אומר, שקוראים לו שירות אזרחי, לא לאומי, באבחנה מסויימת.

אברהם רביץ: אבל אני חושב שזה הוצג, מקדם לתפיסת העולם הזאת, שיכול בן גם כן לעשות שירות אזרחי או לאומי, איך שיקראו לזה, וזה דבר חשוב.

אברהם רביץ: אני רק רוצה לומר שהדבר הוא כל כך אנושי החוק הזה, לגבי אנשים עם מוגבלויות, יש אנשים עם מוגבלויות אבל הם יכולים לתת שירות, שירות מאוד חיובי, אז הם יכולים לתת שירות לאומי ממדרגה עליונה, נגיד אדם שמוגבל בהליכתו, יכול לעשות את כל הפעולות האחרות ליד שולחן עבודה.

אברהם רביץ: לכן זה גם חוק אנושי ומשייך את האיש לחברה ונותן לו הרגשה של כבוד.

אברהם רביץ: חבל שזה מוגבל במאתיים וחמישים תקנים כאשר בתור מחכים שלוש מאות וחמישים.

אברהם רביץ: לכן אני הייתי מציע לכבוד היושב ראש שאכן אנחנו נאשר זאת, אבל גם כן נעשה פנייה למשרד האוצר, שיאשרו את המאה הנוספים.

אריה אלדד: אני מבקש להצטרף לחבר הכנסת רביץ בתמיכה בחוק המוצע, אבל לומר גם שלהבנתי זו באמת רק התחלת הדרך.

אריה אלדד: אם אנחנו נקבל את העיקרון שצריך לשרת בצה"ל או לבצע שירות לאומי נצטרך להגדיל באופן משמעותי מאוד, בסדרי גודל, את התקנים ואת המקורות ולהתארגן ברמה הלאומית אחרת, משום שלדבר הזה יש חשיבות עצומה בחיבור חלקים שונים של האוכלוסיה בארץ, של מיעוטים, של דתיים ויהודים חילונים וגברים ונשים, לדבר הזה יש חשיבות עצומה.

אריה אלדד: החברה הישראלית זקוקה לדבר הזה.

משה שרוני: נפנה לממשלה ולמשרד האוצר לא להגביל את מספר התקנים,

אברהם רביץ: לא, אם מדברים על שיוויוניות להקביל את זה באותו מספר של הגבלה לבנות.

אברהם רביץ: שם יש שש מאות.

ג'ודי וסרמן: או לצמצם את סמכות השר לאשר בנים בשירות לאומי.

בתיה ארטמן: השר יאשר מישהו שהוא באמת מתאים לעשות שירות,

ג'ודי וסרמן: שיבדוק את ההתאמה אבל לא את מספר המכסות.

משה שרוני: הוא מוגבל בגלל האוצר, זה הכל.

ג'ודי וסרמן: אחרי שאתם מאשרים שאיש מתאים לשירות לאומי,

בתיה ארטמן: לא, זה לא איש מחפש.

בתיה ארטמן: ברגע שאין לנו יותר תקנים, יש מה שנקרא תקנים פרטיים, יש מקומות שהם פונים ואומרים אנחנו מוכנים לממן את התקן כי זה כדאי להם.

בתיה ארטמן: אם אין מי שמממן אז אין.

יונית שליין בן אור: בוקר טוב לכולם, אנחנו מברכים את העניין של הסדרת השירות הלאומי לבנים, אנחנו חושבים שזה מאוד מקדם את השיוויון.

יונית שליין בן אור: אנחנו רק רוצים לנצל את ההזדמנות הזאת כדי לבקש מהוועדה שבאמת תדרוש מהממשלה איזה שהוא דיווח ותפעיל איזה שהוא לחץ לגבי הנושא של הסדרת החקיקה הראשית.

משה שרוני: כן, אני קראתי את זה.

יונית שליין בן אור: אז אנחנו חוזרים מהבקשה להוראת השעה ואנחנו באמת מבקשים שהוועדה תצא באיזו שהיא קריאה לקציבת זמן, ואם אפשר לקבוע עוד ישיבה שבה יצטרכו לתת דין וחשבון לגבי הדיווח על החקיקה הראשית.

משה שרוני: זה לא מקובל.

בתיה ארטמן: בג"צ אמר לנו לעשות, יש להניח שאנחנו נכבד את החלטת בג"צ.

משה שרוני: בסדר.

משה שרוני: בג"צ זה מעל כולנו.

משה שרוני: לא כולם מקבלים את זה, אבל איך אומרים, זה מה שצריך להיות.

משה שרוני: יש מישהו שרוצה להגיד משהו בנושא הזה?

משה שרוני: נדמה לי שכולם מסכימים עם כולם.

משה שרוני: אז אנחנו נעביר את זה לקריאה שנייה ושלישית.

משה שרוני: ואנחנו נוסיף ונקרא לממשלה ולמשרד האוצר לא להגביל את התקנים.

משה שרוני: אני מודה לכולם.