הוועדה לענייני ביקורת המדינה, כנסת 17, פרוטוקול מספר 15, 2006-07-05 09:30

אסתרינה טרטמן: תודה רבה.

אסתרינה טרטמן: אם אנשים מבקשים את זכות הדיבור רק תאותתו לי כדי שאני ארשום אתכם לסדר דוברים שנעבוד בצורה מסודרת.

אסתרינה טרטמן: אני בטוחה שלמועצה יש מה לומר.

אסתרינה טרטמן: אני מקווה לשמוע שבינתיים נעשו דברים לתיקון ולשיפור.

אסתרינה טרטמן: אני נותנת לכל הדוברים לבטא את דבריהם, אם יש איזו הערת ביניים אפשר להכניס איזה משפט אבל לא להשתלט על הדיון, צריך רשות דיבור.

אסתרינה טרטמן: בסופו של דבר יש משפט מסכם שלכם, של ראש המועצה כמובן, אני נותנת סיכום, מסקנות, ובזה אנחנו מסיימים את הישיבה.

אסתרינה טרטמן: כיוון שהגבלנו את הזמן והתחלנו את הישיבה שלנו כמעט באיחור של רבע שעה אני רק מבקשת מהדוברים לדבר מתומצת, ממוקד, ובאמת ממצה.

אסתרינה טרטמן: לא הוגש דו"ח על תיקון ליקויים.

יובל חיו: מה שיש בידינו זה הנחיה של המנכ"ל לפעול לתיקון, ומסמך של המחוז שאומר שתוך פרק זמן של חודש וחצי, ואנחנו מדברים מתחילת השנה, יבוצעו פעולות לתיקון.

יובל חיו: אלה שני המסמכים שיש בידינו כרגע.

יצחק קדמן: קודם כל אני רוצה להודות לך גבירתי היושבת ראש שבצדק החלטת להתמקד בנושא הזה.

יצחק קדמן: זה נושא שלא מרבים לתת עליו את הדעת.

יצחק קדמן: ילדים בכלל וילדים פגועים מהסוג שמתואר בדו"ח הזה הרבה פעמים אין להם מי שידבר בשמם.

יצחק קדמן: ולכן טוב עשתה הוועדה שהיא מאירה לשעה קלה זרקור על הפינה האפלה הזאת.

יצחק קדמן: הדו"ח, ואני קראתי אותו במלואו כמה פעמים, מפני שאתה צריך לקרוא כמה פעמים בשביל להאמין שאתה קורא מה שאתה קורא, הנציג של משרד מבקר המדינה לטעמי תאר את הדברים פה בדיפלומטיות רבה ובשפה של אנדר-סטייטמנט, כמו שמבקר המדינה בדרך כלל נוהג לדבר, אבל מדובר פה בשערוריה רבתי.

יצחק קדמן: מדובר פה בהפקרת שלומם וחייהם, אני אומר אפילו חייהם, של ילדים רבים, שלא שלא ידעו עליהם, ידעו עליהם, דיווחו עליהם, ידעו את השמות שלהם, ידעו איפה הם גרים, והפקירו את שלומם למרות שידעו שהילדים האלה מוכים, מעונים, בסכנה ממשית, חלקם מעונים פיזית, חלקם מעונים נפשית, חלקם מעונים מינית, וחלקם בשילוב של כל הדברים האלה ביחד.

יצחק קדמן: אני לא יודע מה תהיה המלצת הוועדה אבל אני חושב שמישהו צריך לתת את הדין על הפקרת שלומם של הילדים האלה.

יצחק קדמן: אני ביקשתי גם מהיועצות המשפטיות שלנו לבדוק אפשרות נוספת, שלדעתי אם נצליח בזה זה יהיה הפתרון היחידי שמשהו יתוקן.

יצחק קדמן: אני חושב שהגיע הזמן שמישהו יגיש תביעה אזרחית בשמם של הילדים האלה, שחייהם נהרסו, נגד מי שהפקיר את שלומם.

יצחק קדמן: רק אם מישהו יצטרך לשלם מכיסו עבור ההפקרות הזאת אולי יבוא תיקון.

יצחק קדמן: אבל אני רוצה גם קצת לעשות צדק עם כפר קאסם.

יצחק קדמן: מפני שאני מניח שמשרד מבקר המדינה היה עושה את אותה בדיקה בשורה של יישובים נוספים, ודאי יישובים ערביים, אני תיכף אסביר למה אני מתכוון, אבל גם יישובים יהודים, הוא היה מוצא תמונה לא כל כך שונה.

יצחק קדמן: האוכלוסייה הערבית במדינת ישראל, בכל מה שקשור במשאבים המופנים לשירותי הרווחה מקופחת מזה שנים.

יצחק קדמן: אי אפשר לא לתת שירותים שיוויוניים לאוכלוסיה הזאת ואחר כך לבוא ולומר תראו מה קורה שם.

יצחק קדמן: ואגב זה לא אני אומר, זה אמר לא מזמן בג"צ שהוגש על ידי מנהלי לשכות הרווחה ברשויות המקומיות נגד משרד הרווחה.

יצחק קדמן: ובג"צ קיבל את העתירה שלהם.

יצחק קדמן: העובדה שמצויינת בדו"ח שפקיד הסעד לחוק הנוער, שזה תפקיד מקצועי פר-אקסלנס שדורש התמסרות מוחלטת, היה, כבדרך אגב, גם מנהל לשכת הרווחה במקום, זה אבסורד שאין כדוגמתו.

יצחק קדמן: כבדרך אגב, חוץ מזה שהוא מנהל את לשכת הרווחה באיזה שהוא היקף משרה כזה או אחר אמרו אתה גם פקיד סעד לחוק הנוער.

יצחק קדמן: ואחר כך אומרים איך הוא לא מתפקד, איך הוא לא עונה לזעקות עזרה.

יצחק קדמן: כל זמן שהתפקיד הזה, שהחברה הישראלית הטילה עליו את האחריות הכי גדולה לחייהם של ילדים, ימשיך להיות תפקיד ללא תקינה, ללא קריטריונים ברורים, אני רוצה קודם כל שנדע במה מדובר.

יצחק קדמן: בכפר קאסם יש שמונת אלפים שלוש מאות ילדים, המהווים ארבעים ותשעה נקודה שמונה אחוז מהאוכלוסיה.

יצחק קדמן: זה כמעט חמישים אחוז מהאוכלוסיה הם ילדים.

יצחק קדמן: מהם סך הילדים המוכרים ללשכת הרווחה במקום, או המחלקה לשירותים חברתיים אלף תשעים ושבעה ילדים.

יצחק קדמן: עכשיו זה שם נורא מכבסתי, ילדים המוכרים ללשכת הרווחה.

יצחק קדמן: אם אתם חושבים שבכפר קאסם מטפלים באלף תשעים ושבעה ילדים אתם טועים.

יצחק קדמן: מי יטפל בהם, איזה כוח אדם יש לטפל בהם.

יצחק קדמן: איזה כלים יש לטפל בהם.

יצחק קדמן: הם מוכרים בלשכה, יש להם כרטיס מועדון, שהם חברים בלשכת הרווחה.

יצחק קדמן: באותה שנה שהדו"ח מתייחס אליה היו לא פחות מאשר מאתיים דיווחים על ילדים נפגעי התעללות שהגיעו ללשכת הרווחה.

יצחק קדמן: מאתיים ילדים.

יצחק קדמן: מי אמור לטפל, סליחה, מילה גדולה מידי, מי אמור לבדוק את הדיווחים.

יצחק קדמן: בשביל לבדוק דיווח צריך ללכת למשפחה, צריך ללכת לדבר עם הגננת, צריך ללכת לטיפת חלב, צריך לאסוף אינפורמציה.

יצחק קדמן: עוד לפני שמתחילים טיפול, רק לבדוק.

יצחק קדמן: מי יעשה את זה, מי אמור לעשות את זה.

יצחק קדמן: אותו אדם שהדביקו לו את התואר של פקיד סעד לחוק הנוער בדרך אגב כי הוא גם מנהל הלשכה ולא היה מישהו אחר, בדו"ח עצמו שאתם כותבים נאמר שהיתה רכזת ילד ונוער שיוחדו לה רבע משרה לצד עבודתה הנוספת כעובדת סוציאלית ליפול במשפחה.

יצחק קדמן: תסלחו לי שאני אומר את זה, זה צחוק מעבודה.

יצחק קדמן: אי אפשר ככה לטפל ברצינות בילדים.

יצחק קדמן: אני אומר את הדברים לא כדי לשחרר את כפר קאסם, זה ילדים שלכם, אתם צריך להיות לכם אינטרס ראשון במעלה לדאוג לטפל בילדים האלה.

יצחק קדמן: אבל אי אפשר לבוא פה ולהניח על כסא הנאשמים את כפר קאסם כאשר מדינת ישראל מפנה לכפר קאסם וליישובים רבים אחרים את הגב, ולא נותנת להם שום משאבים כדי לטפל בבעיות.

יצחק קדמן: מי שמשלם את המחיר זה כמובן הילדים.

יצחק קדמן: אני מאוד מכבד את גישתה של יושבת הראש, שאומרת מנקודת מוצא נכונה מאוד הדיון הנוקב הזה פה הוא דיון שיוויוני כדי שילדים מכפר קאסם וילדים מיישובים ערביים אחרים יהיו זכאים לקבל טיפול בבעיות שלהם כמו כל ילד אחר במדינת ישראל.

יצחק קדמן: וזאת נקודת המוצא.

יצחק קדמן: למרבה הצער התמונה שמצטיירת פה היא שמדינת ישראל, גם כפר קאסם אבל גם מדינת ישראל באמצעות משרד הרווחה, באמצעות משרד האוצר, מי שקובע את התקציבים ואת התקנים ואת המשאבים הפנה גב לילדים האלה והפקיר את שלומם.

יצחק קדמן: ולכן אני מציע לגבירתי יושבת הראש, ודאי אחרי שכולם יישמעו, לא להסתפק בוועדה הזאת באיזו שהיא הצהרה כללית.

יצחק קדמן: פה מישהו חייב לתת את הדין, ויותר חשוב מזה, מישהו חייב להראות איך הדברים האלה משתנים השנה.

יצחק קדמן: אני עוד לא רואה שמשהו קרה מאז שהדו"ח נכתב.

יצחק קדמן: אם היית הולך היום ובודק את אותם דברים אני מסתכן בזה שאני אומר שהיית מוצא בדיוק אותו דבר.

אסתרינה טרטמן: תודה רבה.

אסתרינה טרטמן: תרשה לי רק בשני משפטים להתייחס.

אסתרינה טרטמן: אתה פתחת ואמרת שאתה אומר גם דברים לזכותם של מועצת כפר קאסם כי את הבדיקה הזאת אם היו עושים במועצות אחרות היו מוצאים לא הרבה שונה.

אסתרינה טרטמן: יכול להיות שאני אסכים אתך עם החצי השני, עם הסיפא של משפטך.

אסתרינה טרטמן: אני לא מקבלת את הרישא של משפטך מכיוון שזה שבמקומות נוספים אנחנו עלולים למצוא תופעות דומות זה לא מקל על התופעה בכפר קאסם, ואין אני מערבבת ביניהם ועושה מזה להאפיל על זה.

אסתרינה טרטמן: התופעה היא חמורה, נקודה.

אסתרינה טרטמן: לעניין הקיפוח בטענתך למשאבים שניתנים למועצות האלה או אחרות, אין בכוונתי להיכנס כרגע לתיקצוב של מדינת ישראל, על תקינה, על תקציבים, על כספים, שמה שנעשה ברשויות כאלה או אחרות, אני לפחות מידע אישי שלי יודעת שיש מצוקה בהרבה מאוד רשויות מקומיות, ולא קשור כרגע אם זה מועצות ערביות או יהודיות.

אסתרינה טרטמן: יש בעיה באמת עניינית עם הרבה רשויות, כי בכובע אחר גם עסקתי ברשויות מקומיות.

אסתרינה טרטמן: הרי אתה יודע שיש קריאה היום במדינה, ולא חשוב איזה גוף ואיזה ארגון, תמיד צריך עוד משאבים.

אסתרינה טרטמן: אבל לעניין כפר קאסם, ופה אני מתייחסת לדו"ח, דווקא מועצת כפר קאסם, אני לא שמעתי שהיא יצאה אי פעם בקריאה לבקש, יוזמתה, שיגדילו את התקינה.

אסתרינה טרטמן: אני לא ראיתי שיש פה איזו שהיא פנייה של המועצה למשרד העבודה והרווחה שאומרת תשמעו, אצלנו המצוקה היא גדולה יותר, בואו תעזרו גם מבחינת כוח אדם ותקינה.

אסתרינה טרטמן: לא יודעת, לפחות זה לא עולה מתוך הדו"ח.

אסתרינה טרטמן: והאמינו לי שטרחתי, גם בשעות הקטנות של הלילה, קראתי את הדו"ח היטב וסימנתי אותו בצבעים והדגשים לפי התייחסויות.

אסתרינה טרטמן: אני מתייחסת מאוד ברצינות לעשיות של הביקורת בכלל, וכשמדובר בילדים, נערות במצוקה אמיתית, תאמין לי, בפרט.

אסתרינה טרטמן: אבל אני קוראת בדו"ח בעמוד 565 לדו"ח שבשנים 2003 ו-2004 הקציב משרד העבודה והרווחה למועצה תקציבים.

אסתרינה טרטמן: בשנת 2003 התקציב אכן נוצל.

אסתרינה טרטמן: בשנת 2004 משום מה אפילו לא נוצל התקציב.

אסתרינה טרטמן: בוא תגיד לי אם יש מצוקה תקציבית איך נוצר מצב שאפילו לא ניצלו את מה שנתנו להם.

אסתרינה טרטמן: אז בואו לא נתייחס כרגע לקיפוח של מועצות ערביות כאלה או אחרות כי זה לא הנושא.

אסתרינה טרטמן: אני רק מתייחסת כרגע לאמירה של ד"ר קדמן ואני נותנת את רשות הדיבור הלאה להתייחסות.

סאמי עיסא: אי אפשר להתעלם מהמשבר הכללי שנמצאות בו הרשויות המקומיות בארץ, ובמיוחד במגזר הערבי.

סאמי עיסא: כשמדברים על הנושא של מחסור בתקציבים ואי שיוויוניות בתיקצוב בדו"ח את רואה שיש תקציבים שלא מומשו.

סאמי עיסא: יש הרבה תקציבים שאנחנו לא נוכל לממש אותם, בגלל שאנחנו לא נוכל לעמוד באחוז ההשתתפות שלנו מול משרדי הממשלה.

סאמי עיסא: כל שני וחמישי יש גזרות חדשות ומטלות חדשות על הרשויות, ומצד שני הרשויות אין להן להתקיים, אני אין לי לשלם חשמל, אין לי לפנות אשפה, ארבעה חודשים לא משלם משכורות, והמצב הזה, משנת 2002 התחיל המשבר בתוך הרשויות.

סאמי עיסא: ולזה יש השלכות.

סאמי עיסא: אני שמח קודם כל שיש ביקורת מדינה.

סאמי עיסא: באמת אני שמח.

סאמי עיסא: ואני שמח שהדיון הזה מתקיים, עם כל הכאב שישנו לאוכלוסיה והסבל שעוברים הילדים.

סאמי עיסא: אבל באותו זמן אני רוצה לנצל גם את הדו"ח הזה, שבאמת לשים את הדברים במקומם ולתת מענה וטיפול למי שצריך, לא רק בכפר קאסם אלא בכל מגזר ומגזר.

סאמי עיסא: ואני אתייחס בסוף, אחרי שמנהל הלשכה יתייחס.

איתן גורני: הרשות הלאומית למלחמה בסמים ואלכוהול הינה בעצמה גוף שאינו עתיר בתקציבים.

איתן גורני: בכל אופן אנחנו פועלים בחלק גדול מהרשויות המקומיות בארץ וגם במגזר הערבי.

איתן גורני: אנחנו פועלים בדרך כלל על בסיס של הדדיות.

איתן גורני: כאשר אנחנו דורשים מכל גוף שאנחנו עובדים אתו שיהיה לנו מתאם, המתאם הוא איש המועצה, אבל אנחנו משתתפים בחלק נכבד בשכרו, ואנחנו גם מקדישים תקציב פעילות, מתוך התקציב שלנו.

איתן גורני: אם אני אעבור מהדברים הכלליים לכפר קאסם, אז עד 2002 היה לנו שם אדם, אנחנו קוראים לאנשים האלה מתאמים, כי הם מתאמים את הפעילות.

איתן גורני: ופעלנו שם בצורה פחות או יותר.

איתן גורני: בשנת 2003 אנחנו הקצינו סכום כסף למועצה של חמישים אלף שקל לפעילות, ובמקביל גם חלק משכר המתאם.

איתן גורני: באותה שנה אנחנו לא קיבלנו שום תכנית פעילות מהמתאם, ומהכספים שאנחנו הקצבנו נוצלו רק שמונת אלפים שמונה מאות חמישים שקל, מתוך חמישים אלף שאנחנו הקצבנו ושמנו בצד עבורם.

איתן גורני: ולא קיבלנו שום תכנית עבודה.

איתן גורני: בעקבות קיצוץ תקציבי שהיה אצלנו ב-2004 היינו צריכים לעשות הערכת מצב, ואז בחלק מהמקומות שבהם לא היתה כל פעילות, במקום להחזיק כסף עבורם הפסקנו את חלקנו בתקציב של המתאם, ולכן באמת ב-2004 הפסקנו את תיקצוב השכר של המתאם, אבל הודענו למועצה, ויש כאן מכתב, שאת כספי הפעילות אנחנו נמשיך להקצות, אם תהיה פעילות.

איתן גורני: אבל לא היתה פעילות.

איתן גורני: לצערי הרב המצב הזה קיים עד עצם היום הזה, ויותר מזה, גם כפי שכתב המבקר, לא הוקמה ועדה לצרכי מאבק בסמים, שבהתחלה זה היה משהו וולונטרי, אחר כך אנחנו דאגנו והדבר הזה עוגן גם בחקיקה.

איתן גורני: אני הבאתי אתי את ואליד, אבל אני לא אתן לו לדבר, כי רציתי שהוא יתאר שזה לא המצב רק בכפר קאסם.

איתן גורני: אבל כיוון שהדברים נאמרו וכיוון שזה באמת לא מהווה תירוץ אז אלא אם כן ואליד אתה רוצה להוסיף משהו אז אני אסתפק בדברים שאמרתי, גם מקוצר הזמן, ובקריאה שמאתנו, מהרשות שלנו, יש נכונות, אנחנו קוראים לכפר קאסם למצוא אדם מתאים יחד אתנו, שיהיה מתאם במקום, אנחנו נקציב למתאם את הכסף לפעילות, ובלבד שיעשו מטעם המועצה אותם דברים המתחייבים כדי שגם אנחנו, כי אנחנו מירושלים לא יכולים לבוא לכפר קאסם.

איתן גורני: רק אם כפר קאסם תעבוד אנחנו נלך אתם יד ביד.

עמיחי אילון: אני רוצה להבין, לפי התמונה שאתם רואים המצב בכפר קאסם זה מצב במגזר שלם?

ואליד חדאד: בעניין של כפר קאסם, אפילו ששכר המתאם, יש הרבה כפרים ערביים שלא יכולים להחזיק עובד כמתאם סמים, להשתתף בשכר, אז אנחנו משתתפים.

ואליד חדאד: בואו נפריד בין שני הדברים,

פואד עיסא: משרד הפנים מטיל עלינו מטלות לפטר עובדים ופה אתה אומר לי חמישים אלף שקל ואני צריך למנות אחד.

פואד עיסא: מצד אחד אומרים תפטר מצד שני תמנה.

ואליד חדאד: אפשר לבנות תכנית דרך אנשי מקצוע בתוך הכפר, אם יש ועדה מסודרת,

עמיחי אילון: אני שאלתי שאלה מאוד ספציפית, ברשותך, האם המצב בכפר קאסם זה המצב במגזר שלם.

איתן גורני: לא, אבל הוא משקף הרבה מאוד מקומות נוספים במגזר.

ואליד חדאד: יש כפרים שאין בהם מתאם אבל יש פעילות למאבק בסמים בתוך הכפר.

ואליד חדאד: יש כפרים שהם לא רוצים להחזיק מתאם, נגיד כפר מנדא בצפון, הם מגישים תכנית מה הם רוצים לעבוד במהלך שנה ואנחנו מעבירים להם תקציב, בלי מתאם.

פואד עיסא: אני אמשיך את דבריו של ד"ר קדמן.

פואד עיסא: יישוב כפר קאסם מונה כיום כעשרים אלף תושבים.

פואד עיסא: בשרותי הרווחה יש לי שבעה תקנים נקודה אחד עשרה, כולל עובד זכאות ומינהל.

פואד עיסא: לגבי התיקונים, אני אתחיל כך, ילדים בסיכון, נבדקו אצלנו, כלומר נעשתה ביקורת בשלושה תחומים, אני אתחיל בתחום ילדים בסיכון.

פואד עיסא: מה שנעשה מאז הביקורת ועד היום, ואני מופתע שלא קיבלתם עידכון על מה שנעשה, על אף שאנחנו שלחנו, בכל אופן נעדכן אתכם, לא נורא.

פואד עיסא: לגבי איתור ילדים בסיכון במהלך שנת 2005-2006 נעשה מיפוי על ידי עובדי לשכת הרווחה ואותרו כמאה ששים וארבעה ילדים בסיכון בגילאי 2 עד 18, שנעשה להם עיבוד נתונים על ידי מכון ברוקדייל לאחר העברתם לשירות הילד והנוער.

פואד עיסא: כלומר משרד הרווחה מעודכן בכל ילד וילד.

פואד עיסא: טיפול ודיווח בקטינים בסיכון, בכל פנייה לפקיד הסעד, במהלך שנת 2006.

פואד עיסא: כמובן לפני שאני אכנס לתפקידו של פקיד הסעד, ראשית כל אני מנהל לשכת הרווחה במאה אחוז משרה.

פואד עיסא: היות ואין לנו תקן לפקיד הסעד אז כאילו אני חייב לטפל, על אף הפניות למשרד הרווחה.

פואד עיסא: אני לא תוקף אף אחד פה, כי אין לי, כנראה אין במגזר הערבי פקידי סעד.

פואד עיסא: לכן הוטל עלי להיות גם פקיד סעד לחוק הנוער.

פואד עיסא: ומכאן אני אמשיך, לא רוצה כאילו להרחיב בדברים, אני מקווה שהם ברורים.

פואד עיסא: טיפול ודיווח על קטינים בסיכון.

פואד עיסא: בכל פנייה לפקיד הסעד במהלך שנת 2006 מדווח, אני מדווח בדרך כלל למשטרה וגם למוסדות שהם פונים אלינו, המוסדות הנוגעים בדבר.

פואד עיסא: יש לי רשימה, אם יהיה לי זמן אני אציין את הרשימה.

פואד עיסא: מאז הביקורת נערכו דיונים בוועדה לתכנון תכניות טיפול עבור ששים ושישה ילדים בסיכון, ועדיין נערכים לוועדות באופן אינטנסיבי.

פואד עיסא: כלומר מאותו יום ועד היום, ואנחנו ממשיכים, ולכל אחד יש את התכנית שמובנית בשבילו.

פואד עיסא: יש חלק לפנימיות יום, יש חלק בסידור חוץ ביתי, יש חלק בנינו לו תכנית טיפולית פרטנית לכל ילד וילד.

פואד עיסא: טיפול בנפגעי התעללות מינית שדיבר עליה מבקר המדינה.

פואד עיסא: את האמת, לא השארנו בכפר קאסם, ולא חסכנו, יום ולילה, אני וראש הרשות המקומית, משרד הרווחה, כל הנוגעים בדבר, כל המוסדות במדינת ישראל, כולל כנסת ישראל, הגעתי לכנסת, העברנו את הכנסת לכפר קאסם.

פואד עיסא: בסופו של דבר מי יישא באחריות, אנחנו בשירותי הרווחה נשארנו תקועים לבד, עובדי משרד הרווחה שהם שבעה במספר, שישה תקנים בסך הכל יש לי בכפר קאסם, אנחנו כעובדי לשכת הרווחה יצאנו לכל בית ובית וטיפלנו הן במשפחה והן בילדים.

פואד עיסא: מי נתן אגורה אחת מכל הגורמים במדינת ישראל, שיבוא ויגיד לי.

פואד עיסא: שיקום ויגיד לי.

שמואל גולן: תסלח לי רגע, אם העלית כבר את הסוגייה הזאת של הטיפול בקבוצה הזאת, אתה לא יכול להתכחש לזה שמשרד החינוך אומר לנו בריש גלי, אתם סירבתם להפנות את הילדים לטיפול.

שמואל גולן: אתם סירבתם.

שמואל גולן: אני מקריא לך, אם אתה רוצה תקרא, אם לא קראת את זה בדו"ח אדוני, בעמ' 560: לשכת הרווחה בכפר מסרבת להפנות ילדים.

תאופיק אל זחאלקה: יושב מולי עיסא ותמונת המצב אצלי לא שונה ממה שכאן.

תאופיק אל זחאלקה: אמנם אני חייב לומר כמבוא, בקידום נוער, בתחום שמטפל בנוער החדש, הנוער בסיכון במגזר הערבי אין שום אפליה בין נוער ערבי ליהודי, רשות ערבית ורשות יהודית, כי אנחנו פועלים לפי קריטריונים.

תאופיק אל זחאלקה: הקריטריונים הם קובעים לנו את גובה התקציב שאנחנו משקיעים ביישוב, ואני חייב לומר לידידי עיסא, לפני שבועיים התקיים דיון אצלך ברשות, ואני לא רוצה לפתוח את הדיון עוד פעם כאן כי הרשות צריכה להתאמץ יותר כדי לזכות בתקציבים.

סאמי עיסא: אל תשכח שרק השנה נכנס, אני כבר שש שנים מבקש, רק השנה נכנסנו, והאוכלוסיה הקשה ושצריכה טיפול, ואתה יודע שאני אישית מטפל בנושא ויושב בכל ישיבה וישיבה.

סאמי עיסא: אישית.

פואד עיסא: בכל אופן אני מפנה אתכם פשוט לדו"ח שכתבה חברת הכנסת לשעבר, אני מפנה אתכם, יש לכם את זה.

פואד עיסא: בכל אופן פרוייקטים מתוכננים לגבי ילדים בסיכון.

פואד עיסא: ביוזמת הלשכה נערכים כיום לפתיחת יחידה לטיפול בילדים בגיל הרך בתחום בריאות הנפש באמצעות התקנת מערכת מדיה לווינית.

פואד עיסא: בסיוע משרד הבריאות מוכשרת עו"סית באוניברסיטת תל אביב לעניין הזה.

פואד עיסא: פרוייקט ילדים בסיכון בשותפות עם אשלים.

קריאה: מתי היא מתחילה לעבוד?

פואד עיסא: מתוכננים אמרתי, פרוייקטים מתוכננים.

פואד עיסא: מתי, אין לי תאריך מדוייק, האם אנחנו מתחילים ב-2007, תחילת 2007, אין לי תאריכים מתוכננים.

פואד עיסא: בכל אופן פרוייקט ילדים בסיכון עם אשלים וכל הגורמים בקהילה, כולל מועצה, חינוך, בריאות, רווחה, חברת המתנ"סים ועוד גורמים השותפים.

פואד עיסא: סוכם על ידי שירותי הרווחה להקים מרכז הורים וילדים על מנת שנוכל לתת מענה למרבית האוכלוסייה הנזקקת לשירות הזה.

פואד עיסא: מועדוניות למתבגרים, גילאי 11-18, זה כבר אמור להיפתח או להתחיל מ – 1 בספטמבר 2006, כלומר בקרוב.

פואד עיסא: המסגרת תשרת חמישה עשר ילדים ותופעל דרך עמותה או חברה, שכבר אנחנו נמצאים במגע איתה.

פואד עיסא: מתקשרים איתה.

פואד עיסא: משפחות אמנה, יש לי שישה ילדים שמועמדים כבר על פי ועדת תכנון לתכניות טיפול שמועמדים לקליטה, החל מ – 1 בספטמבר 2006.

פואד עיסא: פנימיות יום, נעשו ועדות בגיל שבעה ילדים ויש לי שבעה ילדים שכבר גם ייכנסו, יקבלו טיפול מפנימיות היום.

אסתרינה טרטמן: כמה זמן אתה מעריך שייקח עד שיגמרו את הבדיקה של כל המאה ששים וארבעה ילדים שאותרו, כי אתה אמרת לי שמתוך מאה ששים וארבעה הילדים שאותרו רק שישים ושישה,

פואד עיסא: אני מעריך, להכין מאה ששים וארבעה ילדים זה לא יום ולילה.

פואד עיסא: דו"חות סוציאליים וועדות ועימותים עם הגורמים השונים עד שישלחו לחברי הוועדה וכו', ועל זה גם אנחנו נצטרך לדבר כאן.

אסתרינה טרטמן: אז אני מציעה ככה, אני שמחה ואני מברכת וסליחה שאני קוטעת אותך שסוף סוף סביב השולחן הזה מתחילת הדיון של הבוקר שלאורך כל הדרך, גם מהדו"ח וגם מהדברים שנאמרו שהתרשמתי שאין שיתוף פעולה שלכם, והתרשמתי שיש חוסר פעילות במועצה מבחינת העשייה, אני שמחה לשמוע שבאמת נעשים דברים.

אסתרינה טרטמן: אני מבינה שיש לך ברשימה עוד דברים,

פואד עיסא: בוודאי, יש לי פרוייקטים קיימים,

אסתרינה טרטמן: כיוון שאנחנו די מוגבלים וקצובים בזמן, ואני מאוד סקרנית לשמוע את הדברים שאתה אומר, מכיוון שבסופו של דבר המטרה שהישיבה הזאת כונסה היא באמת לעשות את המירב כדי לפתור את הבעיה של הילדים האלה ושל האוכלוסיה הזאת.

פואד עיסא: יש שיפור בתחום, וזה תשמעו גם ממשרד הרווחה, בתחום ילדים בסיכון.

פואד עיסא: אבל במקביל אני פניתי למשרד והמשרד נענה בחיוב סוף סוף לאפשר לנו חצי תקן לחוק הנוער.

פואד עיסא: אם אנחנו לא נצא באמת חצי תקן או תקן לפקיד סעד לחוק נוער, שמאפשר לו לאסוף מידה ולדווח, וגם יש טופס שעדיין יש מחלוקת אם להמשיך עם זה או למלא אותו או לא, ממש עבודת נמלים.

אסתרינה טרטמן: אתה ציינת את הנושא של ילדים בסיכון.

אסתרינה טרטמן: מה נעשה, בשני משפטים, בנושא של נערות במצוקה והאם התחלתם לעשות פעילות גם בנושא של סמים.

פואד עיסא: נערות במצוקה את האמת לאחר הזכיר אדוני שנפטרה, היתה לנו בעיה עם אותה עובדת סוציאלית שהיא היתה חולנית, אי ודאות פשוט בתפקוד שלה.

פואד עיסא: אי אפשר ככה אם היא חולה לבוא, כי יש לנו תקן ייעודי לנערות במצוקה.

פואד עיסא: פשוט לאחר פטירתה אנחנו קלטנו עובדת מומחית בתחום נערות במצוקה, כיום יש דו"ח תיקון שהיא גם עובדת בצורה מקצועית עם ידע, לכל נערה יש תיק עם תיעוד מלא, ואת זה אתם תראו בדו"ח.

פואד עיסא: אני אסתפק ככה במשפט אחד.

פואד עיסא: לגבי סמים, אין לנו שום תקן ואין לנו יחידה כמובן.

פואד עיסא: אבל מה שנעשה בתוך כפר קאסם אנחנו עשינו איתור לנרקומנים שמוכרים לנו.

פואד עיסא: לא לכל הנרקומנים שהזכרתם, כשלוש מאות שמונים נרקומנים ביישוב.

פואד עיסא: אין לי מושג שיש שלוש מאות שמונים.

פואד עיסא: אם לא פונים אלי,

שמואל גולן: אני ציינתי דרך אגב רק את המשתמשים, יש לי גם מידע על כמות הסוחרים.

פואד עיסא: לנו יש מידע על עשרים ותשעה נרקומנים שהם נמצאים בטיפול של שירותי הרווחה.

פואד עיסא: יש לנו יחידה, אין לנו יחידה, הם מגיעים לשירותי הרווחה.

פואד עיסא: לכן באופן פרטני מי שנזקק לטיפול אנחנו נותנים לו, בסופו של דבר אנחנו זימנו את רוני יוסיפון שגם כן תדבר על זה, נפגשנו, הזמנו את כולם.

פואד עיסא: הגיעו רק שישה לאותה פגישה.

פואד עיסא: מתוך השישה רק אחד שהוא היה מוכן לקבל טיפול.

פואד עיסא: השאר רוצים משכורות.

פואד עיסא: ורוצים סיוע כספי.

פואד עיסא: לא רוצים טיפול, תודה רבה.

פואד עיסא: אם אנחנו רוצים את הטיפול אנחנו יודעים איפה נקבל אותו.

פואד עיסא: זה מה שאמרו.

פואד עיסא: לכן אני לא יכול לבוא, אין לי אכיפה לחייב אדם נרקומן לקבל את הטיפול.

פואד עיסא: הם שואלים מה הזכויות שלנו, איזה זכות, תן לי מה הזכות שלי.

פואד עיסא: זה מה שהם ביקשו.

חוסין אבו דיב: אני אקצר בדבריי.

חוסין אבו דיב: אני אתחיל מעצמי.

חוסין אבו דיב: אין לי גם כן מענה לילדים שלי שבגילאי שמונה עשרה, שבע עשרה ושש עשרה, אין לי מה לתת להם.

חוסין אבו דיב: אין לי מה להגיד להם.

חוסין אבו דיב: שאבא שלהם מקבל ארבעת אלפים שקל בואו נגיד, ועוד רואים לעתיד הקרוב או הארוך, לעוד חמש שש שנים, יודעים ששום דבר לא מתפתח.

חוסין אבו דיב: אז קודם כל העניין הוא מתפתח מהכלכלה.

חוסין אבו דיב: והמפרנס היחידי, אתם יודעים במגזר הערבי הוא הבעל.

חוסין אבו דיב: האישה לא עובדת.

חוסין אבו דיב: אז איך אפשר לקדם את העניין הזה.

חוסין אבו דיב: קל מאוד לדבר אבל לבצע את זה בשטח זה קשה מאוד.

חוסין אבו דיב: אני אתחיל מעצמי.

חוסין אבו דיב: אנחנו היום היינו בבאר שבע.

חוסין אבו דיב: לקחו לנו את האדמות שלנו, לקחו לנו את הכל.

חוסין אבו דיב: אוכלוסייה הבדואית.

חוסין אבו דיב: חמשת אלפים נפשות.

אסתרינה טרטמן: זה קשור לדיון שלנו?

אסתרינה טרטמן: אני מבינה את כאבך, אבל אני מבקשת להתמקד בנושא של הדיון,

חוסין אבו דיב: ממה נובע הילדים בסיכון, נובע כל זה מחוסר יכולת של ההורה לקדם את הילד שלו.

חוסין אבו דיב: אם יש לו חוסר יכולת הוא לא יכול שום דבר.

חוסין אבו דיב: אז הבן שלי יגיד לי אני רוצה פלאפון, אני לא יכול לתת לו פלאפון.

חוסין אבו דיב: הבן שלי יגיד לי אבא השכן יש לו אוטו אני אין לי אוטו.

חוסין אבו דיב: אז זה חוסר יכולת, שהבנאדם לא יכול לתת לבן שלו יותר.

אסתרינה טרטמן: אין קשר בין הדו"ח של המבקר מבחינת העשייה של המועצה לדברים שאתה אומר.

אסתרינה טרטמן: אני אמרתי לך שוב, אני יכולה לקבל את דבריך או לחלוק על דבריך, אני חושבת שיש גם חינוך לערכים מעבר ליכולת כלכלית, אבל זה לא נושא שאני מתכוונת לפתח על השולחן.

אסתרינה טרטמן: אדוני כבוד סגן ראש המועצה, אם יש לך התייחסות עניינית לנאמר בדו"ח ביחס להתייחסות של המועצה בבקשה.

חוסין אבו דיב: בסדר, אני אדבר גם כן על הסמים.

אסתרינה טרטמן: דווקא שם הולכים הרבה כספים.

חוסין אבו דיב: זה לא אנחנו אשמים בזה.

חוסין אבו דיב: הרבה אנשים באים אלינו מכל האיזורים בלילות, אנחנו נלחמים בדבר הזה, אנחנו מגרשים ,אנחנו עושים, אבל אי אפשר לעשות הכל לבד.

חוסין אבו דיב: אז שלא תקחו אותנו ותראו כפר קאסם הולכת להיות תחנה או אנשים עבריינים באים מכל התחומים.

חוסין אבו דיב: תודה רבה.

דוד בירנבך: קודם כל אין להכחיש שחלק מהבעיות שמוצגות כאן אין ספק שהן שוות גם למועצות מקומיות אחרות במגזר הערבי.

דוד בירנבך: חלק מהבעיות שמוצגות פה, ואני מתחיל ממה שאמר מבקר המדינה לגבי נושא האיתור לדוגמא, זה לא סוד שנושא האיתור הוא נושא די בעייתי וכאוב לא רק במסגרות של המגזר הערבי אלא גם במגזר היהודי.

דוד בירנבך: הדברים כמובן הם פועל יוצא ממשאבים, כוח אדם וסדרי עדיפויות שלנו בחלוקת המשאבים.

דוד בירנבך: אבל צריך לשים לב לקביעה הראשונה של משרד מבקר המדינה שאומר שהמחלקה לשירותים חברתיים בכפר קאסם משמשת לשכת סעד כהגדרתה בחוק שירותי הסעד ועליה החובה לטפל בנזקקים שבתחום המועצה.

דוד בירנבך: זאת אומרת החובה החוקית, החובה המוסרית היא קודם כל על המועצה.

דוד בירנבך: המשרד שלנו כמשרד נותן את כל הרשת שמסביב.

דוד בירנבך: זאת אומרת המשרד שלנו קובע מדיניות, מקדם חקיקה, מתקצב, במאמר מוסגר יותר טוב או פחות טוב לפי אילוצים שיש, מפקח ומבקר.

אסתרינה טרטמן: כן, אבל המשרד שלך, סליחה שאני קוטעת אותך, קיבל דיווח מבית חולים, קיבל דיווח מהמשטרה על שמות של ילדים ונערים בכפר קאסם ונערות ולא עשה שום דבר עם זה.

אסתרינה טרטמן: אני מצפה לרגישות מצד המשרד שלכם, אתה כמובן המבקר, אני מניחה שאתה היית ער לדברים שנאמרו בדו"ח, אני לוקחת את המידע מדו"ח המבקר, שהנציגים שלכם במשרד גם יזמו לשאוב ולפנות אל המועצה ולהגיד חבר'ה, יש לנו נתונים של זה וזה וזה.

אסתרינה טרטמן: הגיע למשטרה, הגיע לבית חולים, מה קורה.

אסתרינה טרטמן: לא היתה עשייה כזאת מצד המשרד.

אסתרינה טרטמן: אז גם פה יש מה לומר.

אסתרינה טרטמן: לא שאני מצדיקה את ההתעלמות של המועצה, אבל אין פה ניקיון כפיים מוחלט גם מצד המשרד.

דוד בירנבך: אז בואו נלך לצעדים קדימה.

דוד בירנבך: קודם כל מאז שדו"ח מבקר המדינה מונח על השולחן נעשו כאן פעולות רציניות להידוק הפיקוח, ובנושא הזה אם יהיה צורך אנחנו נגיש למשרד מבקר המדינה, אם ירצה ויבקש ניתן את הדיווח,

יובל חיו: הצורך הוא על פי דין ולא על פי בקשה.

יובל חיו: בחוק מבקר המדינה בסעיף 21 יש פרוצדורה ברורה של דיווח על תיקון ליקויים.

יובל חיו: זה לא עניין שאנחנו פונים כדי לבקש את הדיווחים וכו'.

יובל חיו: זו חובה חוקית.

דוד בירנבך: הדיווח הוא ממשרד ראש הממשלה, אנחנו מעבירים דיווח למשרד ראש הממשלה ומשרד ראש הממשלה מעביר אליכם.

יובל חיו: צריך להפריד בין הנתיב של משרד ראש הממשלה לבין ההפעלה של סעיף 21 שהוא בכל רשות מקומית, בכל משרד יש ועדה לתיקון ליקויים וזה מובא בסופו של דבר אלינו למשרד כדי לראות את הפעולות שנעשו.

יובל חיו: אני לא רוצה לקטוע את הרצף אבל רק אני מעיר את ההערה הזו, זה לא תלוי בקשה של המשרד.

שמואל גולן: בלי שום קשר לעניין אנחנו עכשיו עושים סבב על כל הדו"ח והולכים למבוקרים כדי לראות מה הם עשו.

דוד בירנבך: ישבנו עם מנכ"ל המשרד, התקבלו החלטות הן לגבי הידוק הפיקוח והבקרה, הן לגבי הקצאת תקנים, ואני מציע שמנהלת המחוז תרחיב.

עמיחי אילון: לפחות קודמך בתפקיד אמר, ואני מאוד קיבלתי, שחלק מהתפקיד של הוועדה הזאת זה לחזק את תפקידם של מבקרי הפנים.

עמיחי אילון: בראייתי, כל פעם כשמגיש לי מבקר המדינה דו"ח השאלה הראשונה שלי איפה היה מבקר הפנים של אותו משרד.

עמיחי אילון: ולכן מה שאני מצפה ממבקר הפנים, ואני מבין שכרגע לא התכוננו לזה, אני מאוד מבקש בביקורות הבאות, כל פעם כשאנחנו הולכים לדון בדו"ח שמבקר הפנים של אותו משרד יבוא מראש ויציג מה היתה תמונת המצב אצלו.

עמיחי אילון: הרי מבחינתי כל מה שאומר לי מבקר המדינה זה תקלה של מבקר הפנים של אותו משרד שלא אמר לי את זה קודם.

עמיחי אילון: זה נכון לגבי בנק ישראל, זה נכון לגבי משרד הרווחה, זה נכון תמיד.

עמיחי אילון: זה תפקידו של מבקר הפנים של המשרד.

עמיחי אילון: לכן מבחינתי זה בדיוק מה שאני מצפה לשמוע, בפעם הבאה, לא הפעם, מה עשה מבקר הפנים על מנת לחשוף את אותם הליקויים שמבקר המדינה, שמבקר את כל העולם ואשתו מציג בפנינו עכשיו.

אסתרינה טרטמן: בעקרון האמירה שלך היא אמירה שיש עליה קונסנזוס מכיוון שבשביל זה יש מבקר, ובישיבתנו הקודמת גם ייחסנו כמה משפטים בריאים על תפקידו של מבקר הפנים ואין טעם לחזור על זה כל ישיבה מחדש.

אסתרינה טרטמן: במקרה הספציפי הזה יש, ואני גם לא חסכתי בדבריי, אתה שמעת בדיוק לפני שלושה משפטים את האמירה שלי לגבי המשרד עצמו.

אסתרינה טרטמן: מרבית הדו"ח והמיקוד של הדו"ח הוא ממוקד על אי עשייה דווקא במועצה,

עמיחי אילון: אבל מבקר הפנים היה אמור לחשוף את הדברים.

אסתרינה טרטמן: מבקר הפנים מבקר את משרד העבודה והרווחה, הוא לא מבקר את המועצה.

עמיחי אילון: משרד הרווחה הוא לא גורם שקוף.

עמיחי אילון: מבחינתי משרד הרווחה צריך לבקר את כל פעילויות משרד הרווחה בנקודות הקצה שלו.

עמיחי אילון: הרי מה זה משרד הרווחה, מבחינתי משרד הרווחה זה תופעה חסרת משמעות.

עמיחי אילון: את כל הכספים היו צריכים לתת לאנשים.

עמיחי אילון: בשביל מה יש משרד רווחה, על מנת להבטיח שבסופו של דבר מהנקודה שבה מדינת ישראל מקצה משאבים עד הנקודה שבה יש צרכני סמים, ילדים בציבור, נערות במצוקה, יקרה משהו.

עמיחי אילון: ולכן תפקידו של מבקר הפנים להבטיח שכל המנגנון הזה, לפחות לבקר את פעולת כל המנגנון הזה.

עמיחי אילון: עכשיו אני הרי מדבר בעולם תיאורטי, אני גם לא מדבר לגבי מה שקורה עכשיו.

עמיחי אילון: אני הערתי את ההערה מפני שאני יושב פה כבר די הרבה ישיבות, והתייחס לזה קודמך בצורה מאוד מאוד רצינית, אני מאוד מבקש כהערה לפעם הבאה שמבקר הפנים של אותו דו"ח שתחליטי להעלות על השולחן יבוא מוכן, ולא יספר לי בכמה מלים על הידוק פיקוח.

עמיחי אילון: הידוק פיקוח הוא מושג תיאורטי שאני לא מבין מאיפה יוצאות לו הרגליים.

עדנה גרוס: קודם כל אני רוצה להגיב על הערה כללית שמר עיסא ציין אותה קודם, ואני חושבת שאי אפשר לנתק את זה מהדיון על כפר קאסם.

עדנה גרוס: אנחנו היום עומדים בפני סוגייה, שהיא בשנתיים האחרונות, שרשויות מקומיות, ולא דווקא הרשויות הערביות, יש לי היום גם רשויות יהודיות של מוכנות לקבל תוספות תקציב ואפילו משאירות תקציב בגלל ההשתתפות שלהן.

עדנה גרוס: ואני מוכרחה לומר שאני מאוד מברכת על זה שיש בקרה וביקורת, כי אני חושבת שרק באמצעות זה, לנו יש מבקר שלא יורד מאתנו, במערך הפנימי, והסוגייה הזאת תלך ותתרחב, ואני מאוד מבקשת שתתייחסו לזה.

עדנה גרוס: על מה מדובר, יש לי רשות, שירותי הרווחה נתנו, אין להם, הם לא יכולים, אין תאום לפעמים עם משרד הפנים ואז אנחנו עומדים במצב שלא תמיד אומרים לי את האמת, שאני לא מוכן לקבל את התוספת כי את העשרים וחמישה אחוז אני לא רוצה לשים מכיסי.

עדנה גרוס: זה לא עונה לצורך שלי, אני לא יכול.

שמואל גולן: סליחה, גבירתי, מי אמר שהעיקרון צריך להיות אם אין לכם עשרים וחמישה אחוז לא ניתן לכם את השבעים וחמישה אחוז, תנו את השבעים וחמישה אחוז, תעשו משהו.

עדנה גרוס: סליחה, אני לזה לא אכנס כי זה לא מתפקידי.

עדנה גרוס: אני מצביעה על תופעה שהולכת ומתרחבת, ונכון הוא שלאחרונה באחד מהיישובים במגזר הערבי שאני אחראית עליהם, ואני לא אגיד כאן את השם, החליט ראש המועצה, הוא לא נותן בארבעה סעיפים לאף אחד מהתושבים כלום.

עדנה גרוס: בסעיפים האלה הוא החליט שהוא לא נותן כלום.

עדנה גרוס: ואז פניתי למשרד, לייעוץ המשפטי, ורציתי לדעת מה השיניים שלנו.

עדנה גרוס: מה אנחנו יכולים לעשות.

עדנה גרוס: הוא מקפח את התושבים שלו בתקציב שיש לו.

עדנה גרוס: זאת אומרת שגם בתקציב שיש לו הוא לא מוכן לתת את השירות.

עדנה גרוס: וזו תופעה,

אסתרינה טרטמן: ומה ענתה לך היועצת המשפטית?

עדנה גרוס: עוד לא ענתה.

עדנה גרוס: כפר קאסם זה סיפור אחר.

עדנה גרוס: כפר קאסם, רק שתדעו, היה לנו דיון, אני באופן אישי הגעתי לדיון אצל ידידי מר עיסא, אנחנו חברים טובים מאוד, אצלנו הכל על השולחן, ובאתי והצעתי שירותים לילדים שבזמנו זה היה דבר נורא ואיום עם התקיפות המיניות על אותם ילדים שהתגלו בכפר קאסם.

עדנה גרוס: לצערי הרב אתם יודעים איך זה התגלגל.

עדנה גרוס: לא כל כך נכנסו לזה.

עדנה גרוס: אבל אנחנו העמדנו ורצינו לתת את האמצעים וקיימנו דיונים.

עדנה גרוס: זה באשר להערה לגבי זה שלא היינו.

עדנה גרוס: היינו.

עדנה גרוס: אבל בהמשך אצלנו יש מצב שאנחנו מבקשים דיווחים על מנת לתת אמצעים.

עדנה גרוס: זה חלק מהבירוקרטיה של המשרד.

עדנה גרוס: ואם לא נותנים לנו דיווחים אז אנחנו לא יכולים לבוא ולהגיד שלפי הקריטריונים מגיע איקס כסף.

עדנה גרוס: ולכן בכל הנושא של חוק נוער לא קיבלנו דיווחים.

עדנה גרוס: עד שהחלטנו להיכנס ברגליים, לא יודעת איך להגדיר את זה אבל בשתי רגליים, ויש לי כאן את פקידת הסעד המחוזית, והתחלנו לדחוף לזה שלמרות הכל אנחנו ניתן תוספת של כוח אדם, שזה דבר בלתי שגרתי אצלנו, ועד היום לא נמצא העובד המתאים.

עדנה גרוס: אז עשיתי עוד צעד בגמישות ואמרתי שלא יהיה פקיד סעד לחוק נוער.

עדנה גרוס: אנחנו נכשיר אותו.

עדנה גרוס: אנחנו ניתן תוספת שלא לפי הקריטריונים, תוספת של חצי משרה, לא מוכרח להיות פקיד סעד לחוק נוער, המפקחת שלי תדריך אותו, ואנחנו בכל זאת ניכנס יותר לכל התופעה,

אסתרינה טרטמן: ומצאו את האדם?

עדנה גרוס: לא.

עדנה גרוס: עד היום לא נמצא האדם המתאים.

אסתרינה טרטמן: אדוני ראש המועצה,

סאמי עיסא: פרסמתי מכרז.

שמואל גולן: אפשר רק לכל הדברים האלה שנאמרים שיהיה גם גרף של לוחות זמנים, נאמרים כאן בלשון עבר כללי, מתי בוצעה הפעולה הזאת, אנחנו קצת מרחפים פה,

אסתרינה טרטמן: אני אבקש דו"ח מסודר של כל הנוגעים בדבר.

עדנה גרוס: יש דיווחים, גם על תחום של נערה במצוקה, שזה התחום שהכי מסודר היום בכפר קאסם, הכי מסודר.

עדנה גרוס: יש דו"ח ואני לא יודעת איך הוא לא הגיע למי שצריך להגיע, אנחנו מדווחים למשרד הראשי את כל מה שאנחנו עושים.

עדנה גרוס: הדבר הכי פחות מבוצע זה תחום של התמכרויות, כבר שמעתם שרק מתמכר אחד מסכים לקבל טיפול, וזו סוגיה שצריך לשבת ולדון עליה מה אנחנו עושים.

עדנה גרוס: כי אנחנו לא הולכים למניעה, אנחנו הולכים לטיפול.

סאמי עיסא: אני מכהן ברשות המועצה הזאת כבר שמונה שנים, לא חדש בתפקיד הזה.

סאמי עיסא: ליויתי את המועצה בתקופות יותר טובות במועצת כפר קאסם אבל מתחילת שנת 2001-2002 השלטון המקומי התחיל להתדרדר.

סאמי עיסא: חלק מהאחריות גם אני אחראי על מה שקורה בכפר קאסם.

סאמי עיסא: אני לא בורח מאחריות ולא רק מטיל את האחריות על האחרים.

סאמי עיסא: אבל זה לא מספיק רק שאני לוקח את האחריות על עצמי ורוצה לקחת אחריות על עצמי.

סאמי עיסא: בכל אוכלוסיה יש לה את המאפיינים שלה.

סאמי עיסא: אוכלוסיה בכפר קאסם, כשאני מסתכל על האוכלוסיה, חמישים אחוז מהאוכלוסיה היא אוכלוסיה צעירה.

סאמי עיסא: במגזרים אחרים האוכלוסיה היא לא חמישים אחוז צעירה שצריך לתת לה מענה.

סאמי עיסא: ומצד שני חמשת אלפים בדואים מהנגב, אוכלוסיה במצב סוציו-אקונומי כל כך נמוך, שחוסר תעסוקה בתוך היישוב, ושמונת אלפים בני נוער שאני צריך לתת להם מענה, אין לי מתנ"ס.

סאמי עיסא: יש לי משרד קטן של מנהל מתנ"ס.

סאמי עיסא: יש לי מבנה של מתנ"ס, גמרתי לבנות אותו, נשאר לי מליון וחצי, עלה לי שתים עשרה מליון שקל.

סאמי עיסא: וכבר ארבע שנים המבנה עומד, כל יום נגרם בו חבלה, שיכול היה לתת מענה כללי לתוך היישוב, זה מבנה גדול, ענק, שמשרד השיכון השקיע בו.

סאמי עיסא: לגבי אותה אוכלוסיה שמטופלת במחלקות, טוב שיש מבקר מדינה גם שאני ידע, גם אני לא יודע מה מתרחש,

אסתרינה טרטמן: אין לך ביקורת פנימית שלך במועצה?

סאמי עיסא: יש ביקורת פנימית, אבל את האמצעים האלה לא היו.

סאמי עיסא: את הנתונים.

אסתרינה טרטמן: אז תחליף את המבקר.

סאמי עיסא: זה לא קל להחליף עובד.

סאמי עיסא: ההסתדרות משביתה לך.

סאמי עיסא: אז אני אמקד ואני אקצר.

סאמי עיסא: בכל זאת יש טיפול במחלקה וטוב שאני שומע שיש פרוייקטים והוא הצביע על פרוייקטים, ואני רוצה לראות גם שהפרוייקטים האלה מתבצעים.

סאמי עיסא: עכשיו או שמשרד הרווחה וההשתתפות של הרשות שהיא לא יכולה להשתתף את העשרים וחמישה אחוז ואין סיכוי כזה, או שהמבנה הזה של התיקצוב במשרד האוצר הוא מבנה מוטעה מראש, מטילים עלינו כל שני וחמישי מטלות ואנחנו חייבים בחיוב אישי, ובכל צעד שאתה יכול ללכת לנקוט עוד חיוב אישי.

סאמי עיסא: אני חוייבתי כבר, בעיתונות קראתי שחוייבתי חיוב אישי.

סאמי עיסא: או שמשרד הרווחה ייקח על עצמו את המחלקות האלה, ושיפתור אותנו מאחריות.

סאמי עיסא: לא נוכל לממן פעילויות של משרד הרווחה בהשתתפות שלנו.

סאמי עיסא: ולא נוכל לתת מענה.

סאמי עיסא: עם כל הכבוד לפרוייקטים שהוא מציג, אני לא יודע אם הוא יכול להציע לממש את הפרוייקטים האלה.

פואד עיסא: בשביל זה אני מבקש שתבקש שיהיה תקציב גמיש, שאני יכול להשתמש בו.

פואד עיסא: אני לא יכול להוציא שקל אחד מהמועצה.

סאמי עיסא: אני רוצה לראות טיפול פרטני בכל ילד בכפר קאסם.

סאמי עיסא: אבל לפי התכניות שאתה מציע לי ולפי המצב הכלכלי שאני נמצא בו אני לא רואה שאני יכול לטפל בזה.

סאמי עיסא: שמשרד הרווחה לא יתן לי את השבעים וחמישה אחוז, שאני לא אשתתף גם בעשרים וחמישה אחוז, אני בעמותה לחרשים אני ביקשתי ממשרד העבודה והרווחה שלא יכניס לי את הכסף אצלי ולהעביר להם ישירות.

סאמי עיסא: לא רוצה לגעת בכסף הזה.

סאמי עיסא: שהילדים יקחו את הטיפול הנכון.

סאמי עיסא: גבירתי, ולקח לי שנה עד ששכנעתי אתכם שכדאי שתעבירו את הכסף לשם.

סאמי עיסא: בנושא הסמים, בשנתיים האחרונות היו הרבה מבצעים באזור המרכז, הרבה סוחרי סמים עברו לכפר קאסם.

סאמי עיסא: אבל אני כבר חמש שנים הבאתי תכניות, רצתי, פניתי דרך אנשים, בעזרה לאנשים, בעמותה שבנתה מוסד לטיפול.

סאמי עיסא: אני כבר הבאתי לא רק שר, לא רק מנכ"ל, חמש שנים, ואחרי דו"ח הביקורת האחרון הלכתי לשר, ממש יום אחרי הדו"ח ביקשתי פגישה, הלכתי לשר, אמרתי לו אדוני השר, אני פה אחראי, ויש לי פה מרכז לנפגעי סמים שכבר חמש שנים אני מנסה שהמרכז הזה, אתם תתקצבו אותו.

סאמי עיסא: הוא לא מתוקצב.

סאמי עיסא: ועד היום זה לא מתוקצב.

סאמי עיסא: ומה אני יכול לעשות כראש רשות, שהתקציב שלי לשנת 2000 היה ששים וחמישה מליון והאוכלוסיה היתה שלוש עשרה אלף, היום האוכלוסיה עשרים אלף והתקציב שלי חמישים וחמישה מליון.

סאמי עיסא: פחות עשרה מליון.

סאמי עיסא: חוץ מהקיפוח שישנו, ולא רק הקיפוח, כי אני כרשות מקומית של כמעט עשרים אלף משווה את עצמי לאריאל, שהיא כמעט עשרים אלף, תקציב של אריאל מאה עשרים מליון שקל, תקציב של כפר קאסם חמישים וחמישה מליון שקל.

סאמי עיסא: ואני לא יכול, אמנם אני איש שרוצה לכבד את החוק ורוצה לכבד כל קריטריון שקובעים אותו, אבל תנו לי כלים כדי שאני אוכל לבצע.

עמיחי אילון: אני מבקש ארבע הערות.

עמיחי אילון: אחת, אני לא מכיר את כפר קאסם באופן ספציפי מעבר למה שאני מכיר יישובים אחרים במגזר, אבל לדעתי התמונה, קראתי את הדו"ח, אתמול בלילה אחרי שאיטליה ניצחה, היה לי מצב רוח טוב, שעתיים, במלון, פה, ישבתי עד שלוש בבוקר.

עמיחי אילון: מבחינתי, ואני בכוונה רציתי לשמוע באיזה מידה יש, אני לא רוצה להגיד בכל המגזר, אבל יש מקרים דומים.

עמיחי אילון: ואני מבין גם ממה שנאמר שכפר קאסם, עם כל הבעייתיות שקיימת, זה לא המקרה היחיד ששלושת הנושאים שנבדקו הם בעצם במצב לדעתי של ואקום אחד מוחלט, אני לא רוצה להוסיף על המלים הקשות שנאמרו.

עמיחי אילון: למרות שזה לכאורה לא קשור בראייתי זו תוצאה מתבקשת של כל מה שאנחנו קוראים לפני שנים בדו"ח ועדת אור, של כל מה שקורה ברמת הרשויות המקומיות בכלל, אגב בכל המגזרים, החל בשנת 2001-2002.

עמיחי אילון: הדבר השלישי של מקרים ספציפיים, אני לא רוצה ללכת לדוגמא של אריאל מול כפר קאסם, לדעתי דוגמא יוצאת מן הכלל משום שאני העברתי לכל חברי הוועדה הזאת מסמך, בשבוע האחרון, מאחר ואני הערתי הערה בנושא המפונים מעזה, והיתה שם הערה מאוד קשה, ואני אמרתי תראו, כשאנחנו בסופו של דבר עוסקים בשיקום של אנשים שעוקרים אותם מהיישובים שלהם אנחנו בסופו של דבר מחברים אותם למציאות הישראלית.

עמיחי אילון: והמציאות הישראלית היא קשה.

עמיחי אילון: והם מעבר לעובדה שהם צריכים לעזוב את הבתים שלהם הם צריכים להסתגל לסטנדרט חיים אחר, שבו המדינה מוציאה פר אזרח פחות מחצי ממה שהיא הוציאה עליהם כשהם ישבו בעזה או בעתיד ביהודה ושומרון.

עמיחי אילון: לכן אני אומר מה שאנחנו רואים פה זה תמונה, מעבר לזה, אמר סאמי עיסא ואני מחזק את דבריו, אני לוקח למשל איזור תעשיה כמו ראש העין, אני לא מדבר על זה שהוא נבנה על אדמות כפר קאסם, אני מדבר על דבר מאוד פשוט, שהארנונה הולכת לראש העין ולא לשם.

עמיחי אילון: לכן כשראש מועצה בא ומציג את הדברים האלה אי אפשר לנתק בין הדברים האלה לבין היכולת שלו לטפל באוכלוסיה בה הוא צריך לטפל.

עמיחי אילון: אני רוצה הערה אחרונה.

עמיחי אילון: אני חושב שהוועדה הזאת, למרות שאני חלק מהקואליציה, יש חמש מאות מליון שקל שהולכים בשנה הבאה לעבור, אם אני זוכר נכון, לתוספת לקצבאות ילדים.

עמיחי אילון: ואני אומר שהוועדה הזאת, לפני שאנחנו נותנים חמש מאות מליון שקל לקצבאות ילדים צריכה לקחת את כל הכסף הזה ולתת אותו למשרד הרווחה על מנת לטפל באוכלוסיות מצוקה, אני מדבר על חמש מאות מליון שקל, לפני שמוסיפים לילד הרביעי,

אסתרינה טרטמן: חבר הכנסת איילון, המסר שלך ברור, אתה יודע אבל שההצעה שלך לא זה השולחן.

אסתרינה טרטמן: תודה רבה.

יובל חיו: אנחנו נמצאים בביקורות במספר תחומים בתחום הרווחה.

יובל חיו: גם במגזר היהודי וגם במגזר הערבי.

יובל חיו: יש לנו ספקטרום מסויים.

יובל חיו: משרד מבקר המדינה לא נוטה לתת הערכות לגבי היכולת לתקן ליקויים.

יובל חיו: אבל אני חייב לומר פה שההערכה שהיא על פי התרשמות שלנו זה שהמועצה בכוחותיה היא לא תוכל להביא לשינוי ממשי בתמונה שיש בדו"ח הזה.

יובל חיו: אני אומר את זה בזהירות הראוייה ועם ההסתייגות התחילית, היא לא תוכל לעשות את זה.

יובל חיו: כי שימו לב, הרבה מהתחומים שנדונו בדו"ח הזה נקודה שנמצאים בה זה נקודת אפס.

יובל חיו: אין פעילות.

יובל חיו: זה לא שנמצאים במצב וצריך לשפר.

יובל חיו: ולכן אני חייב לומר פה קודם כל שההערכה היא הערכה כזאת.

יובל חיו: ופה אני עובר למשרד הרווחה.

יובל חיו: אני גם אוסיף ואומר, מערכת היחסים הקונבנציונלית, נקרא לה כך, בין הרגולטור, בין משרד הרווחה לבין הרשויות המקומיות לא תספיק במקרה הזה.

יובל חיו: גם את זה אני אומר.

יובל חיו: זאת אומרת אם תקחו את הכלים על פי עקרון הסמכות שיש לכם וגבולות היכולת שלכם לפעול אני אומר זה לא יספיק כדי לתת את המענה בתחומים האלה, וגם פה צריכה להיות פעולה חריגה, פעולת חרום.

יובל חיו: והדבר הסופי שאני רוצה להגיד, תראו, הדיון הזה ממריא לדברים בירוקרטיים ודברים של אחוזים, ואני רוצה להגיד לכם שביקורת בתחום הזה סוף מובילה אותך להתבוננות על תיק טיפול בודד.

יובל חיו: תיק טיפול בודד צריך להיות מטופל כמו אירוע של דיני נפשות.

יובל חיו: ותפיסתית זה לא קיים היום במערכת.

יובל חיו: אני בהתחלת דרכי במשרד מבקר המדינה הייתי בביקורת מערכת הבטחון.

יובל חיו: כשיש כמעט תאונה או כשיש תאונה יש מערכת שלמה שמתפקדת כדי לטפל.

יובל חיו: אני לא רואה הבדל בין תיק של נזקק, של ילד כזה, לבין מקרה כזה.

פואד עיסא: לפחות למרות כל מה שנשמע גם יש דברים טובים שנעשים בתחום ילד ונוער, אז לפחות שנשמע אותם ביישוב.

פואד עיסא: למרות הכאב שהציג אותו ראש המועצה.

פואד עיסא: יש לנו שתי מועדוניות,

אסתרינה טרטמן: סליחה אדוני, אני עוצרת אותך בנקודה הזאת.

אסתרינה טרטמן: תהיה לך אפשרות לבטא את מה שאתה אומר, לא בעל פה, בדו"ח שאני הולכת להכניס לסיכום.

אסתרינה טרטמן: אני במשפט סיכום אתייחס לדברים.

פואד עיסא: אני גם מתייחס לאותם מאסות של ילדים שנפגעו מינית.

פואד עיסא: ואני רוצה לחדד את זה.

פואד עיסא: בחודש האחרון או בשבוע האחרון יש לי קרוב לשלושה עשר ילדים שנפגעו מינית ביישוב כפר קאסם.

פואד עיסא: מחוץ לכפר קאסם, גם במסגרות חינוכיות שמחוץ ליישוב.

פואד עיסא: השאלה היא מי יטפל בהם, מי יתן מענה.

אסתרינה טרטמן: קראתי את הדו"ח, הדו"ח זועק, בדיוק כמו שאמרתי בפתיח אני אומרת את זה גם בסיכום.

אסתרינה טרטמן: הדו"ח זועק.

אסתרינה טרטמן: חברים, התרשמתי מהמכלול של הישיבה הזאת שחיפשנו גם אשמים.

אסתרינה טרטמן: האשמנו תקציבים, האשמנו תקנים, האשמנו חוסר שיוויוניות ברמה כזאת או אחרת ואזלת יד.

אסתרינה טרטמן: אני מבקשת לחדד, אלה אולי סיבות, אבל לא רק אלה הסיבות, לפחות ממה שעולה בדו"ח.

אסתרינה טרטמן: יש גם חוסר ניהול נכון, לפחות בדברים שקראתי בדו"ח.

אסתרינה טרטמן: למשל אם תיקים שהסתיימו ממשיכים להיות מוצגים או שצריכים להיות במקום אחד ונמצאים במקום שני זה דבר טכני של ניהול לא תקין.

אסתרינה טרטמן: כך שבואו לא ניתמם.

אסתרינה טרטמן: אין פה קבוצה של אנשים במועצה של כפר קאסם שהם עושים את הכל במאת אחוזים בצורה הטובה ביותר, רק שבאומללות נוראית אין להם מספיק את הכלים.

אסתרינה טרטמן: גם אצלכם יש דברים שצורכים תיקון ברמת הניהול.

אסתרינה טרטמן: ואותו דבר הוא הדין לגבי משרד העבודה והרווחה שמבוקר.

אסתרינה טרטמן: אני שמעתי ונהניתי לשמוע את העשייה והצגת הדברים של גברת גרוס והיוזמה שלה והרצון שלה להושיט יד, לשתף פעולה כדי לעזור בקשר, בתאום ובקורלציה ישירה לחברות היפה ששוררת ביניכם.

אסתרינה טרטמן: אבל אני גם קראתי שלמרות כל המעשים, ואני לא רוצה לחשוב שהדברים האלה נעשו רק משום הדו"ח של המבקר, אני הייתי נורא רוצה להאמין שזו שיטת עבודה בסיסית ומובנית אצלכם, כך אני רוצה להאמין ואני מאוד מקווה שאכן כך.

אסתרינה טרטמן: יחד עם זה לא נסתר מעיני שבשעה שהוא היה שמח עם איטליה ואני הייתי עצובה מניחום אבלים באיתמר שנינו קראנו את הדו"ח ואני לא יכולה להתעלם מהעובדה שלא היתה יוזמה שלכם באמת כדי להיות ערניים לדברים שהגיעו לשולחנכם.

אסתרינה טרטמן: היו מונחים לפתחכם.

אסתרינה טרטמן: ולא יזמתם קשר עם החבר, עם ראש המועצה, כדי להגיד הלו, קיבלנו קריאה על אנשים נוספים, למה אתה לא מדבר אתנו על זה.

אסתרינה טרטמן: גם ערנות מצדכם לא היתה.

אסתרינה טרטמן: וצדק חבר הכנסת איילון שאמר רגע, ואיפה היה המבקר שלכם, למה הוא לא היה ער לנושא הזה שאתם לא מספיק ערניים גם למשוך מידע, ולא רק לקבל אותו ולהזרים החוצה.

אסתרינה טרטמן: היחס הוא חייב להיות בזרימה הדדית.

אסתרינה טרטמן: הוא לא יכול להיות חד כיווני.

אסתרינה טרטמן: האמירה הזו שלי היא אמירה.

אסתרינה טרטמן: מכיוון שיחס דו צדדי הוא נכון לא רק לגבי מידע.

אסתרינה טרטמן: הוא נכון גם לגבי סיוע, גם לגבי תקציבים, גם לגבי פעילות.

אסתרינה טרטמן: בטנגו הזה לא רוקד רק אדם אחד.

אסתרינה טרטמן: בטנגו הזה רוקדים כמה אנשים.

אסתרינה טרטמן: לא יכול להיות שאתה תגיד לא נותנים לי תקנים ותקציבים ואין לי כספים אבל מצד שני גם לא תהיה דרישה מהותית מצדך לדברים מהותיים.

אסתרינה טרטמן: לא יכול להיות שהוא יגיד יש לנו תכניות ואתה אומר שזה לא יכול להיות מיושם.

אסתרינה טרטמן: לא יכול להיות גם שיש לך תקציב, אתה אומר לי כיוון שאני לא מסוגל לשים את העשרים וחמישה אחוז, והאמן לי, אני מכירה את זה, אני באה מתוך ביתי, עשרים וחמש שנה ברשות מקומית, אני מכירה את הסוגיות האלה היטב כי האבא של הילדים שלי הקים עיר בישראל וישב בתפקיד הזה וגם היום מכהן כראש רשות.

אסתרינה טרטמן: אני מכירה את הסוגיות האלה, זה לא זר לי.

אסתרינה טרטמן: קודם כל אני מבקשת מהיועצת המשפטית לבדוק באמת את הדקדוק של החוק בעניין של העברת התנייה של הכסף הצבוע של השבעים וחמישה אחוז אם הוא מותנה באמת בנתינה של עשרים וחמישה אחוז מקביל, או שמה בכל מקרה אפשר לשחרר את השבעים וחמישה אחוז, כמובן תמורת תכנית שהכסף אכן צבוע, שיצביע למה הוא מיועד, כדי שלא יהיה העברה תקציבית על הכסף הזה.

אסתרינה טרטמן: הוא אמור ומכוון להיות כסף צבוע, נקודה.

אסתרינה טרטמן: אז רק אני אשמח לקבל תשובה אם יש אופציה מבחינת החוק להעביר את מה שממילא מוקצב לדבר, לסייע לרשות המקומית, ולא להתנות את זה בכסף שהיא נותנת.

אסתרינה טרטמן: אני יושבת פה בכמה כובעים.

אסתרינה טרטמן: אני אמנם יושבת ראש ועדה אבל אני חברת כנסת צעירה וחדשה, ויושבים פה עוד חברי כנסת בוועדה הזאת.

אסתרינה טרטמן: אם והיה ואני אלמד באמת שמבחינת החוק יש דבר שמצריך שינוי, תיקון, פירצה, עשייה, כמובן בהגבלה המתחייבת והמתבקשת, ובהתאם באמת לכללי המשפט, אני לא רואה שום סיבה, אם הכסף ממילא הוא כסף צבוע, אם הכסף הזה הוא ממילא כסף שמיועד למטרה מוגדרת, למה לא לנצל לפחות את מה שאפשר לנצל מהכסף הזה.

אסתרינה טרטמן: אני לא רואה סיבה.

אסתרינה טרטמן: אני חושבת שגם חברי חבר הכנסת איילון לא יחלוק על ראייתי זו.

אסתרינה טרטמן: ומכיוון שכך, יש לכם פה אופוזיציה וקואליציה,

עמיחי אילון: שנינו נמצא מתנגדים במשרד האוצר,

אסתרינה טרטמן: בוא אנחנו נלך שלב שלב.

אסתרינה טרטמן: אני גם בדו"ח הזה שמונח על שולחני, לא קשור לישיבה, מצאתי הרבה מתנגדים במשרד האוצר, בסופו של דבר מצאתי את היד המוסמכת שחתמה עליו.

אסתרינה טרטמן: אני מאמינה שכל דבר עם דרך נכונה, בתבונה, בחוכמה ובהיגיון אפשר גם את החומה הכי גדולה להבקיע.

אסתרינה טרטמן: רק צריכים את הכלים הנכונים, את הראיה.

אסתרינה טרטמן: אני מבקשת מהיועצת המשפטית להמציא לי תוך שבוע ימים תשובות לנושא הזה.

אסתרינה טרטמן: אני איידע את חברי הוועדה, חברי הכנסת, בעניין הממצאים שתביא לי היועצת המשפטית.

אסתרינה טרטמן: יש לנו יתרון אדיר, חבר הכנסת איילון, אני מייצגת אופוזיציה ואתה חבר קואליציה.

אסתרינה טרטמן: אני חושבת שבנושא כזה אם נגיע להבנה ותמיכה משפטית נוכל בכוחות משותפים להוביל מעשה בעניין הזה, שכבר יקבל את הערך שלו מקיום הישיבה הזאת.

אסתרינה טרטמן: יחד עם זה, זה דבר שנטלתי על עצמי כהתחייבות ואני מתחייבת, יחד עם זה אני דורשת לקיים את החוק.

אסתרינה טרטמן: החוק מחייב את כל המבוקרים להמציא דו"ח למשרד מבקר המדינה.

אסתרינה טרטמן: ואני מבקשת להמציא דו"ח על מה שנעשה עד עכשיו,

שמואל גולן: הם היו אמורים כבר לדווח לנו,

אסתרינה טרטמן: אני רוצה לפתוח עכשיו דף חדש.

אסתרינה טרטמן: הם לא עשו, הם פישלו, אז זה לא בסדר.

אסתרינה טרטמן: בואו נסכם שעד הראשון בספטמבר הדו"ח יהיה מונח אצלכם, ואז תתחילו לעקוב.

אסתרינה טרטמן: אנחנו מסכמים פה, עד הראשון לספטמבר משרד הרווחה והמועצה המקומית מתבקשים להגיש דו"ח, דו"ח תיקונים, מגמות.

אסתרינה טרטמן: אני מציעה בנוסף, תקיימו מבחינתי ישיבה משולבת, יזומה, מצידי שמשרד הרווחה יזמן את הישיבה הזאת, אולי אפילו שגב' גרוס תזמן את הישיבה הזאת, כי התרשמתי מדבריך בהמון להט של רצון באמת לסייע.

אסתרינה טרטמן: אז בואו נמשיך עם הכוונות שלך, ואין לי ספק שזה כוונות של אמת.

אסתרינה טרטמן: תזמי ישיבה את, בנוכחות נציגי המועצה, בנוכחות רשות הסמים, בנוכחות קדמן, תחליטי את, אפילו נציג של מבקר המדינה יכול להיות נוכח בישיבה הזאת.

אסתרינה טרטמן: תוציאו דו"ח מסקנות, קצר, לא הרבה ניירת, אבל ממוקד, של המלצות.

אסתרינה טרטמן: אבל יש לי בקשה אחת, שההמלצות האלה תהיינה גם פרקטיות.

אסתרינה טרטמן: כי ללכת ולהגיד שמשרד האוצר עכשיו יקציב חמישה מליון ₪ לדבר הזה והזה, אנחנו מבינים את המשמעויות של מה שקורה אחרי זה.

אסתרינה טרטמן: לדעת איך להשיג את המירב מתוך המעט.

אסתרינה טרטמן: זה לא סותר את הדו"ח תיקונים שאמורים להציג.

אסתרינה טרטמן: פה אני מסיימת בנקודה הרביעית שלי בסיכום, אני מאוד מבקשת באופן חריג, בדרך כלל אני לא נוהגת לפנות למשרד מבקר המדינה ולבקש מהם כבר עכשיו מה יהיה דו"ח המבקר הנוסף שלכם.

אסתרינה טרטמן: אני לא מדברת על מתי בדיוק, איפה ולמה.

אסתרינה טרטמן: אני מבקשת ממשרד מבקר המדינה, עוד שנה, תקבעו אתם, אני אשמח לעמוד אתכם בחבירה, תגידו לי מתי אתם עושים את הדבר הזה, אני מאוד מבקשת שתיזמו דו"ח נוסף של ביקורת, בכפר קאסם, אחרי שתהיו שותפים ותקבלו את דו"ח תיקון הליקויים שהם מגישים, ואחרי שתקבלו את דו"ח ההמלצות, דו"ח ההמלצות שאתם תוציאו, אני מבקשת להוציא עותק אלי, לוועדה שלי, ולהוציא עותק אל משרד מבקר המדינה, שאני מאמינה שנציג שלהם בכל מקרה יהיה חבר בישיבה הזאת.

אסתרינה טרטמן: ואתם תוציאו דו"ח שמבחינתי אתם הסמכות, העיניים, הידיים, הראייה והחכמים שיודעים באמת את הסוגייה הכואבת, גם מההיבט של הביקורת הקודמת וגם מההיבט, אני שמעתי פה ממר חיו את ההמלצות שלו, הוא רואה הוא ער, גם כמבקר, מאוד אנושי, למרות שרשמית זה לא תפקידו של המבקר.

אסתרינה טרטמן: אני מעריכה, ההיפך, אני מציינת לשבח, שלמרות שאין זה מתפקידכם כמשרד המבקר לחוות דעה או לציין אתה ציינת את זה, אתה באמת הפעלת פה את מותר האדם, את הצד האנושי, את הראיה, את החשיבה, אתה אומר אני יודע, אני מבין כמבקר, למרות שתפקידי לבקר, אני מבין שיש פה בעיה.

אסתרינה טרטמן: לכן אני מציעה שגם אתם תהיו נציגים בזה ותלכו על דו"ח המלצות.

אסתרינה טרטמן: תוציאו לנו, תמציאו לישיבה הזאת דו"ח חדש, בעוד שנה, של איך נראית המועצה המקומית כפר קאסם לאור ההחלטות שיוצאות מהישיבה הזאת.

אסתרינה טרטמן: אני מודה לכולכם שהגעתם, אני מקווה שהישיבה הבאה באמת חברי המועצה יגיעו בזמן לישיבה הבאה, ובאמת הישיבה תהיה ברוח הרבה יותר אופטימית מהישיבה הזאת.

אסתרינה טרטמן: תודה רבה לכולכם.