ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, כנסת 17, פרוטוקול מספר 15, 2006-07-05 09:30

מיכאל נודלמן: בוקר טוב לכולם.

מיכאל נודלמן: אנחנו פותחים את הישיבה בנושא מצוקת דיירי עמידר המתגוררים בבתי בנייה קלה בשכונת נחל בקע בבאר שבע.

מיכאל נודלמן: ב-22 ביוני ערכה הוועדה ביקור במספר מקומות בהם יש בניה קלה כמו נחל בקע ואופקים.

מיכאל נודלמן: בסיור ראינו באיזה מצב חיים אנשים.

מיכאל נודלמן: באותו זמן בו הם גרים בדירה עושים תיקונים ושיפוצים, יש הרבה בעיות אבל אני חושב שהבעיה הקשה ביותר בנחל בקע היא שעושים שיפוצים, משקיעים כסף אבל אחרי שנה שנתיים הכל אותו דבר כי הבעיה היא בתשתיות.

מיכאל נודלמן: אבל כיוון שאנשים גרים שם צריך להגיע להסכמה איך לשפר את מצבם.

מיכאל נודלמן: אנשים אינם יכולים לחיות בתנאים כאלו.

מיכאל נודלמן: הייתי בבית שבו הכל שבור.

מיכאל נודלמן: הרצפה, הדלתות, זה לא מגורים לבני אדם.

מיכאל נודלמן: לכן החלטנו שתהיה ישיבה פה בכנסת ונצטרך להגיע להסכמה איך לצאת מהמצב הזה.

מיכאל נודלמן: רוב האנשים שגרים שם הם מבוגרים שאינם מדברים עברית.

מיכאל נודלמן: היה שם קודם נציג עמידר שדיבר רוסית, עכשיו אין.

מיכאל נודלמן: יש נציג שמדבר רק עברית והאוכלוסייה לא יכולה לדבר איתו.

מיכאל נודלמן: לא מאמינים אחד לשני.

מיכאל נודלמן: זה הדבר הכי פשוט שאפשר לתקן, שיהיה נציג עמידר דובר רוסית.

מיכאל נודלמן: אבל יש שם גם דברים יותר חשובים.

מיכאל נודלמן: אני רוצה שנציגת הדיירים, נדיה טטרנקו, תציג את הדברים.

מיכאל נודלמן: לאחר הביקור שלנו, אחרי שראינו את הסבל של הדיירים קשה לי אפילו להעביר את הרגשות, נדיה, בבקשה.

נדיה טטרנקו: רציתי להגיד שאנחנו כעמותה פונים לוועדות כבר כמה שנים בבקשה להתייחס למצב הקשה בשכונת נחל בקע.

נדיה טטרנקו: אני מאוד מודה לחבר הכנסת מיכאל נודלמן שהגיע עם חברי כנסת אלינו והם ראו וקלטו את המצב הנוראי שקיים בשכונה.

נדיה טטרנקו: ממה נובעות הבעיות?

נדיה טטרנקו: קודם כל כמו שאמר מר נודלמן, בשכונה גרה אוכלוסייה של קשישים בגיל 75 פלוס וכמובן שהאנשים האלה לא מסוגלים ללמוד את השפה כדי להסביר את הבעיות.

נדיה טטרנקו: בבתים היכן שביקרו הנציגים מהוועדה לפני כשבועיים, ב-22 לחודש, שום דבר לא זז.

נדיה טטרנקו: אני לא יודעת מה צריך לקרות כדי שאנשים לפחות יתחילו לעשות משהו.

נדיה טטרנקו: כי אם כבר חברי כנסת באו לשטח ואמרו שזה מצב נוראי שחייבים לעשות משהו, שצריך גישה אחרת לבעיות, אבל שום דבר לא זז.

נדיה טטרנקו: באותו ערב ב-22 ביוני עד שבע וחצי בערב, היה בינינו משא ומתן עם המפקח מעמידר.

נדיה טטרנקו: דירה שהייתם בה, זוג קשישים, אדם נכה, ומה אמרו נציגי עמידר?

נדיה טטרנקו: שהדיירים מדברים בצורה מאוד לא מנומסת.

נדיה טטרנקו: יש בעיות עם האינסטלציה, יש בעיות עם הדלתות.

נדיה טטרנקו: את כל הלכלוך אחרי מה שעשו לא מוציאים מהבית, אז חבר'ה.

נדיה טטרנקו: אני לא יודעת.

נדיה טטרנקו: להתחיל ללמד אנשים בני שמונים פלוס, זה הזוג שמתגורר בבית הזה, ללמד אותם שהם צריכים, למרות כל הבעיות הם שנים במצב נוראי וסוף סוף באו לעשות משהו ואנשים שלא יודעים שום מילה ברוסית, והקשישים האלה לא יודעים שום מילה בעברית, אז הם אפילו לא מבינים מה אומרים אחד לשני.

נדיה טטרנקו: אני מבקשת, תנו את הפיתרון איך לצאת מהמצב הזה.

נדיה טטרנקו: יש כאן אוכלוסייה עם מנטליות שלא כל כך נעים להוציא את כל הבעיות החוצה.

נדיה טטרנקו: אפילו אנשים קשישים רוצים לעשות משהו באופן עצמאי ויש דברים שאם אדם כדי ללכת לשירותים, אני מצטערת שאני מדברת על דברים כל כך אינטימיים, כדי שהמים יזרמו החוצה הוא צריך לעשות מאמצים וזה צורך שיש לאדם כל יום.

נדיה טטרנקו: במקום שזה יוצא מהבית אז הצינור בנוי ככה שזה חוזר לבית.

נדיה טטרנקו: דבר נוסף, בגלל שאנשים סובלים מכל מיני מחלות משרד הבריאות מעביר כסף לעמידר כדי לעשות עבודות מסוימות.

נדיה טטרנקו: ומה הם עושים?

נדיה טטרנקו: עושים צחוק מאנשים.

נדיה טטרנקו: אם צריך לזרוק את האמבטיה ולשים את המקלחת, במקום שיעשו את הצינור כך שהמים יצאו מהבית, הם עושים ככה שההיפך, מים לא יכולים לזרום החוצה.

נדיה טטרנקו: כך שאדם מתרחץ אז המים נוזלים בכל החדרים, שם הכל פתוח.

נדיה טטרנקו: אדם נמצא במקלחת ואשתו עם המטאטה מנסה לדחוף את המים איפה שהם יכולים לצאת.

נדיה טטרנקו: ואחרי כל הדברים האלה מתקשרים אלי ואומרים, נדיה, אנשים כל כך לא מנומסים, הם צועקים, הם עושים רעש.

נדיה טטרנקו: אבל חבר'ה, איך אפשר ככה לסבול?

נדיה טטרנקו: נכון שלובה למשל מדברת דברים נורא רעים אבל שנים היא נשארת באותו מצב.

מיכאל נודלמן: שם אי אפשר להיכנס בכלל.

אהרון פלר: למה היא נשארת באותו מצב?

אהרון פלר: היא לא רוצה לתת לנו לעבוד אצלה בבית, גברת.

נדיה טטרנקו: אהרון, שם אין מה לעשות.

נדיה טטרנקו: צריך לתת לה לפחות איזה דיור זמני שהיא תצא משם.

אהרון פלר: נדיה, הכל היה מוכן - - -

נדיה טטרנקו: סליחה, אני עוד לא סיימתי.

נדיה טטרנקו: דבר ראשון שאנחנו מבקשים, אם יש לנו זכות לדרוש אז אנחנו דורשים, אם מדובר על אוכלוסיה ש-99 אחוז נקודה 9 לא מדברים עברית, אז אי אפשר שרכז מעמידר לא מבין שום מילה ברוסית.

נדיה טטרנקו: פשוט אי אפשר.

נדיה טטרנקו: אנחנו במדינה שרוב האנשים דוברי רוסית והם אנשים זקנים שאי אפשר להגיד להם אתם צריכים ללמוד עברית.

מיכאל נודלמן: את מתכוונת שבשכונה הרוב דוברי רוסית, לא במדינה.

נדיה טטרנקו: נכון.

נדיה טטרנקו: דבר שני התחילו שיפוצים.

נדיה טטרנקו: אומרים לבן אדם:

נדיה טטרנקו: אנחנו עושים עבודות בבית שלך אז אתה צריך להוציא דברים, בסדר.

נדיה טטרנקו: זה ממשיך שבוע, שבועיים, שלוש, חודש.

נדיה טטרנקו: כמה אפשר?

נדיה טטרנקו: עכשיו קיץ, בחוץ 40 מעלות, כל מה שיעמוד בחוץ, תוך חודש אפשר לזרוק.

נדיה טטרנקו: עושים עבודות בבית של אנשים קשישים, חלשים.

נדיה טטרנקו: אז מה, צריך לדרוש מהם כסף כדי להוציא את הזבל מהבית?

נדיה טטרנקו: אמרנו מהתחלה שנתקלנו בבעיה שכשהיה הסקר היה אמור להיות החלפות לא רק של שטיח אלא גם קרמיקה או לילוניאום.

נדיה טטרנקו: אחר כך אמרו שכדי שיחליפו שטיח ללילונאום יש ועדה וצריך להגיש בקשה.

נדיה טטרנקו: שולמית הסבירה לי שזה דרך לא כל כך ארוכה, אבל, לא משפצים בבת אחת.

נדיה טטרנקו: קודם עושים מה שבתוכנית, אחר כך יש ועדה ואחרי הוועדה עושים עוד משהו וזה יכול להיות בעוד חצי שנה או עוד כמה חודשים שבאים ומחליפים את השטיח על הלילונאום.

נדיה טטרנקו: אומרים לאנשים, אתם רוצים מייד?

נדיה טטרנקו: בבקשה, שני חברים 500 שקל, כל הבית 800 שקל.

נדיה טטרנקו: אני רוצה ומבקשת שמתחילת הדרך כשעשו סקר, ביקשתי, אנחנו כעמותה עושים הכל כדי לעזור לאנשים ולא לעשות איזה מלחמה נגד עמידר או נגד משרד השיכון, ההיפך.

נדיה טטרנקו: אני די מבינה שכדי שאנשים יקבלו את התמיכה והעזרה כדאי ללכת ביחד.

נדיה טטרנקו: אנחנו מצדנו מוכנים לעזור, לשלוח מישהו כדי שיתרגם.

נדיה טטרנקו: יש בעמותה שלנו אנשים מקצועיים כדי לעזור.

נדיה טטרנקו: אבל לא בצורה כזאת שאומרים לנו מעמידר שהם מדברים בצורה לא יפה אז לא נכנסים לבית, לא רוצים לעבוד, לובה לא נותנת להיכנס.

נדיה טטרנקו: בסדר.

נדיה טטרנקו: היא כבר השתגעה מכל המצב שהיא חיה בו.

מיכאל נודלמן: איפה שהיא גרה אפשר באמת להשתגע, אי אפשר לחיות שם.

מיכאל נודלמן: אפילו כלב לא יכול לחיות שם.

נדיה טטרנקו: ויש מקרים ממש חריגים.

נדיה טטרנקו: לא הספקנו להגיע לבית היכן שגר אדם שכבר שנה שנייה האדמה שוקעת.

נדיה טטרנקו: קיבלתי תשובה מהיועץ המשפטי של משרד השיכון שכותב שמבחינה טכנית אני כותבת את המכתב בצורה לא נכונה.

נדיה טטרנקו: בסדר, אני לא מומחית בבנייה אבל אני מתייחסת לתוצאות.

נדיה טטרנקו: אדם גר בבית שהאדמה שוקעת.

נדיה טטרנקו: הוא נמצא בבעיות, כל הצינורות קרועים, חוטי חשמל קרועים והוא צריך לעלות במדרגות כדי להגיע לבית שלו, והוא נכה, הולך על קביים.

נדיה טטרנקו: והמצב הזה נמשך כבר שנתיים.

נדיה טטרנקו: זה לא שפתאום הוא נפל ואז אני פונה ומבקשת שהייתם, הכל סידרתם ועכשיו מקרה חדש.

נדיה טטרנקו: זה הכל לא חדש.

נדיה טטרנקו: כשפניתי בשנה שעברה עם המקרה הזה, משהו קצת עשו.

נדיה טטרנקו: חיברו את החוטים, עשו קצת תיקונים, שמו קצת אדמה תחת הבית, אבל האדמה ממשיכה לשקוע.

מיכאל נודלמן: סיימת?

נדיה טטרנקו: זה בלי סוף.

מיכאל נודלמן: אני יודע שהבעיות שם הן בלי סוף.

מיכאל נודלמן: אני יודע שאתה נציג עמידר רצית לענות אבל יש לי עוד שאלה.

מיכאל נודלמן: ראינו שכונה רחוקה מהעיר שיש לה הרבה בעיות.

מיכאל נודלמן: אתם הרי משקיעים כסף בשיפוצים.

מיכאל נודלמן: אתם בטוחים שתוך שנה, שנה וחצי הכל לא יקרוס?

מיכאל נודלמן: כי מתי שבנו שם לא עשו בדיקה גיאופיזית.

מיכאל נודלמן: יש שם מים תחת האדמה וכל הזמן יש בעיות שפוגעות בתשתיות של הבתים.

מיכאל נודלמן: אולי יותר טוב כדי לא להשקיע כל כך הרבה כסף, להעביר אנשים לעמידר במקום אחר ופה לעשות הכל כמו שצריך, לעשות שאנשים יחיו בבתים איפה שצריכים לחיות אנשים, לא בעלי חיים.

מיכאל נודלמן: אני רוצה שתתייחס גם לזה.

אהרון פלר: ברשותך אני רוצה להתייחס במה שקשור לעמידר.

מיכאל נודלמן: אנחנו מדברים על בנייה של עמידר, אני לא מדבר על בנייה פרטית.

אהרון פלר: אני רוצה רק להסביר אם יורשה לי.

אהרון פלר: הדירות האלה הן למעשה דירות מדינה.

אהרון פלר: אנחנו קיבלנו את הדירות האלה ממשרד הבינוי והשיכון ומי שמחליט מה עושים בדירות האלה, מה העתיד שלהן זה לא עמידר, עמידר בסך הכל מקבלת אותן כחברה משכנת.

אהרון פלר: התפקיד שלה זה לקבל את הדיירים - - -

מיכאל נודלמן: ועמידר מוכנה שאנשים יגורו בתנאים כאלה?

מיכאל נודלמן: מה אתם בובות?

מיכאל נודלמן: גם אתם אנשים, גם אתם יכולים לפנות לאלה שנתנו לכם בנייה בלתי אפשרית, תסלח לי.

מיכאל נודלמן: אני כועס כי ראיתי את המצב.

מיכאל נודלמן: אתה יודע שהייתי שם וראיתי את כל הבלגן שיש שם.

מיכאל נודלמן: זה לא תנאים לבני אדם.

אהרון פלר: אני לא מתווכח על המראה - - -

מיכאל נודלמן: לא, אתה כבר מתחיל להגיד שאתם בחוץ.

מיכאל נודלמן: לא, גם אתם אנשים כמוהם ואם אתם רואים שככה אי אפשר לחיות אתם צריכים לעשות משהו.

מיכאל נודלמן: לא להיות כמו פקידים שנותנים נייר לפה ולשם.

מיכאל נודלמן: ככה אי אפשר לעבוד, ככה אי אפשר לעשות סדר.

מיכאל נודלמן: אני יושב ראש ועדה צריך להגיע לשם כדי לראות מה שאתה רואה כל הזמן?

מיכאל נודלמן: עכשיו אנחנו מדברים אחרי שאני כינסתי את הישיבה, אתה היית צריך לעשות ישיבה ולבחון אם כדאי להרוס או לא כדאי ולדרוש מהמדינה לפעול.

אהרון פלר: אני חושב הדברים שלך מכוונים לכתובת הלא נכונה.

מיכאל נודלמן: אני חושב שהם כן מכוונים לכתובת הנכונה.

מיכאל נודלמן: נדיה לא מקבלת כסף, למה היא פה?

מיכאל נודלמן: למה היא באה על חשבונה לפה?

מיכאל נודלמן: כי יש לה אחריות ציבורית.

מיכאל נודלמן: אתה מקבל כסף ואתה אומר שאני לא צודק.

מיכאל נודלמן: אני צודק מאה אחוז וכל אדם במדינה צריך להיות אחראי על העבודה שלו, על תוצאות העבודה שלו.

מיכאל נודלמן: אם אתה אחראי על עמידר אל תגיד לי שנתנו לך בנייה לא טובה ואתה לא יכול לעשות שום דבר.

אהרון פלר: יושבת פה נדיה ונפגשנו איתה לא פעם ולא פעמיים בבעיות שוטפות שהיו בנחל בקע ואני חושב שבחלק מהמקרים גם מצאנו פיתרונות.

אהרון פלר: אני רוצה רק להגיד דבר אחד, נאמר שהיה בשכונה איש של עמידר דובר רוסית והכל היה בסדר.

אהרון פלר: לא היה שם רכז דובר רוסית.

אהרון פלר: היה שם בחור מבוגר שמצא שפה משותפת.

אהרון פלר: חנן לא דיבר רוסית, מה לעשות, הוא דיבר קצת אידיש.

אהרון פלר: זה דבר אחד.

אהרון פלר: צוין כאן שעמידר מקבלת כסף ממשרד הבריאות.

אהרון פלר: עמידר לא מקבלת שום כסף ממשרד הבריאות.

אהרון פלר: עמידר מקבלת כסף ממשרד הבריאות כשמדובר בבעיות של פרבלגים.

אהרון פלר: זה אומר שמשרד הבריאות מחליט שדיירים זכאים להרחבות או לתיקונים מסוימים בדירות שלהם, נעשה מפרט טכני, הם מאשרים את המפרט הטכני ואז הם מעבירים לנו כסף.

אהרון פלר: זה הכסף היחידי שמגיע ממשרד הבריאות לעמידר.

מיכאל נודלמן: הייתי בבית שעמידר קיבלו 15 אלף שקל כדי לבנות בשירותים - - -

אהרון פלר: זה לא קשור לכסף של משרד הבריאות.

נדיה טטרנקו: זה משרד הבריאות.

אהרון פלר: נאמר פה שאנחנו מקבלים כסף ועושים בו שימוש לא ראוי.

אהרון פלר: אנחנו לא מקבלים שקל מבלי שיש מפרט טכני וצריך לבצע אותו, ומשרד הבריאות גם בודק את הדברים האלה.

אהרון פלר: לגבי העבודות של הקבלנים בשטח, כל ההכנות לעבודות נעשו על ידי משרד השיכון ועמידר ונקבע סדר גודל של 108 בתים שצריך לבצע בהם עבודות, סדר גודל של שני מיליון שקל.

אהרון פלר: נקבע סדר עבודה מסוים.

אהרון פלר: נאמר פה שכאילו דורשים מהדיירים כסף תמורת פינוי התכולה החוצה.

אהרון פלר: אם יש דבר כזה אני מבקש לדעת כי זה דבר שהוא פשע בעליל אבל אף אחד עדיין לא טרח להגיד לנו את זה ואם זה קורה אנחנו פשוט ניקח את הקבלן ונזרוק אותו משם, זה פשע.

אהרון פלר: לגבי מקרים בהם דיירים לא רוצים לתת לנו לעבוד, אני רוצה לעדכן שאתמול קיבלנו מדיירים סירובים לאפשר לקבלנים להיכנס לדירות ולבצע את העבודות.

אהרון פלר: יכול להיות שמטעמים צודקים מבחינתם אבל קבלנים מגיעים כדי להתחיל עבודה והדיירים לא מאפשרים לבצע את העבודה.

אהרון פלר: אני רק רוצה לדבר על המקרה של גברת לובה שאתה כבוד היושב ראש, היית בדירה הזאת.

אהרון פלר: המצב הזה נמשך כבר 5 שנים.

אהרון פלר: גברת לובה בעיקרון נלחמת בחברת עמידר ודורשת דבר אחד פשוט, היא רוצה לגור בווילה והיא לא מוכנה לקבל שום פיתרון.

מיכאל נודלמן: אני לא חושב שהיא רוצה לחיות בוילה.

מיכאל נודלמן: היא רוצה לחיות בתנאים אנושיים.

אהרון פלר: סליחה, מנכ"לית עמידר לשעבר הגיעה לביתה ודיברה איתה ואמרה לה שאנחנו מוכנים בכל רגע, בכל שנייה, גם את נדיה היית בביקור הזה, להתחיל בעבודה.

אהרון פלר: הגברת סירבה.

אהרון פלר: בשום פנים ואופן היא לא הייתה מוכנה לתת לנו להיכנס לעבודה.

אהרון פלר: מה אנחנו יכולים לעשות?

מיכאל נודלמן: היכן היא והילדים צריכים לחיות בזמן השיפוצים?

אהרון פלר: אנחנו רוצים לתת לה פיתרון.

אהרון פלר: היא לא נותנת לנו.

מיכאל נודלמן: אם תיתנו לה פיתרון דירת עמידר טובה, היא תעבור לשם.

מיכאל נודלמן: אם יש מקרה כזה תנו לה דירה אחרת.

מיכאל נודלמן: אי אפשר שאדם יגור בתנאים כאלה.

מיכאל נודלמן: אתה חושב שאפשר לחיות שם, אתה רוצה לגור שם?

מיכאל נודלמן: אתה תסכים לגור שם?

אהרון פלר: לא, אני לא מסכים אבל היא לא נותנת לנו לעבוד.

מיכאל נודלמן: היא צריכה לדעת להיכן היא יכולה לעבור עם הילדים שלה.

אהרון פלר: אני סיימתי.

מיכאל נודלמן: אני לא מסכים, לא קיבלתי ממך שום דבר, אתה לא אמרת שום דבר, רק אמרת שאתם בסדר.

מיכאל נודלמן: משרד השיכון, בבקשה.

יוסף מנור: אנחנו נכנסים עכשיו לסידרה של שיפוצים בנחל בקע.

יוסף מנור: התחלנו שכונה אחת, יש לנו עוד תוכנית לשכונה השנייה, ברגע שיגיע כסף נבצע גם שם את העבודה.

מיכאל נודלמן: אתם בטוחים שהכסף הזה לא ילך לאיבוד?

יוסף מנור: חס וחלילה.

יוסף מנור: התחילו עכשיו לבצע שיפוצים בשכונה אחת.

יוסף מנור: ברגע שיגיע תקציב נוסף, אני חושב שזה כבר בדרך, ניכנס לשכונה השנייה.

יוסף מנור: יש לנו עוד עבודה אחת של עבודות הפיתוח שעליהם דיברה נדיה לגבי שקיעות במספר מגרשים.

יוסף מנור: המפרט או הסטנדרט של השיפוצים נקבע במשותף עם אנשי עמידר, עם אנשי משרד השיכון ועם כמה מומחים ויועצים.

יוסף מנור: כל עבודה היא לאורך זמן.

יוסף מנור: זה לא בזבוז כסף.

יוסף מנור: עוד שנתיים לא תצטרך עוד פעם לשפץ.

יוסף מנור: כל בית שאנחנו נכנסים אנחנו נכנסים וגומרים את כל מה שצריך לפי כל הרשימה, והלכנו מעל ומעבר.

יוסף מנור: זה דירות של המדינה ואנחנו רוצים שכמו כל משכיר דירה שהדירות האלה תהיינה במצב טוב.

יוסף מנור: כל מה שעושים, מחליפים חלונות, מחליפים שטיחים, צובעים, מתקנים, מחליפים כלים סניטרים, מחליפים קרמיקות כדי להביא את הבית למצב טוב.

יוסף מנור: איפה שאנחנו נכנסים עכשיו העבודה תהיה במאה אחוז.

מיכאל נודלמן: תגיד לי, מדוע בבית שנכנסתי אליו הרצפה נראית כמו אחרי רעידת אדמה ואת הדלתות אי אפשר לסגור - - -

יוסף מנור: לפני השיפוץ.

מיכאל נודלמן: אבל מאיפה זה בא כי אולי אחרי השיפוץ זה יהיה אותו דבר.

יוסף מנור: לא.

יוסף מנור: הבניה הזאת נבנתה בשנות ה-90 על ידי יצרנים שונים מכל העולם.

יוסף מנור: חלק נבנו באמת גם בחופזה והיו גם טעויות בזמנו.

יוסף מנור: אבל עכשיו אנחנו מתקנים, המדינה משקיעה הרבה כסף ואחרי התיקון יהיה מאה אחוז, זה מה שאני רוצה לומר כאן.

יוסף מנור: אפשר תמיד להתווכח על הסטנדרט אם שטיח או לילוניאום או חלון כזה או חלון אחר.

יוסף מנור: מיטב המומחים ישבנו וקבענו שזה הסטנדרט ואני חושב שזה סטנדרט טוב.

יוסף מנור: כל מי שהדירה שלו תשופץ זה יהיה לאורך זמן.

מיכאל נודלמן: אני לא רוצה להתווכח על זה, אני מתווכח על זה שיש דירות שאנשים גרים בתנאים שכלב לא היה נכנס לשם.

יוסף מנור: ההגדרה הזאת היא קצת, אבל עזוב, אני עכשיו מדבר על מה שיהיה.

יוסף מנור: מה שיהיה אחרי השיפוצים, הדירות האלה ישופצו במאה אחוז לאורך שנים.

יוסף מנור: אני רוצה להודות לוועדת הקליטה בהרכב הקודם שדאגו לתקציב לא רק לעמידר אלא גם לדירות נוספות בדרום.

יוסף מנור: בצענו בשנה שעברה עבודות בהיקף נרחב מאוד בכל השכונות באזור הדרום.

יוסף מנור: אנחנו מחכים עכשיו לעוד תקציבים ואז נמשיך בשאר השכונות כדי שכל הבתים יגיעו למצב טוב לאורך שנים.

יוסף מנור: תעזרו לנו בנושא הזה.

מיכאל נודלמן: אני לא רוצה לדבר על בתים אחרים של טרמיטים.

מיכאל נודלמן: גם שם יש בעיה גדולה שאם עושים משהו מסביב לבית, זה לא מספיק, צריך את כל השטח לסנן.

מיכאל נודלמן: אנשים פוחדים מחדרים כאלה ויש בעיה גדולה.

מיכאל נודלמן: כל זה בעיר אבל מה שיש בנחל בקע אי אפשר להשוות לאופקים.

מאיר פרוש: האם אפשר לדעת בכמה בתים מדובר וכמה כסף צריך כדי לשפץ את הדירות כדי להגיע למצב שאתה מתאר אותו אחרי השיפוצים?

יוסף מנור: אנחנו כרגע עובדים ב-108 יחידות דיור.

מאיר פרוש: כמה יש בסך הכל שצריך לשפץ אותן, כמה כסף זה?

מאיר פרוש: אמרתם שקיבלתם עוד כסף, זה היה רק לנחל בקע?

יוסף מנור: לא, לכל אזור הדרום.

מאיר פרוש: אז אני שואל רק על נחל בקע.

מאיר פרוש: כדי לשנות את כל המצב, כמה צריך?

יוסף מנור: כ-2000 יחידות דיור שאנחנו משפצים בשנים אלה.

מאיר פרוש: שכמה כסף זה?

יוסף מנור: נגיע בסופו של דבר ל-60 מיליון שקל.

דוד קשני: זה כל התקציב של משרד השיכון לכל הארץ, לא לדרום, לכל המדינה.

מיכאל נודלמן: אתם קיבלתם 80 מיליון שקל.

יוסף מנור: קיבלנו 37 עד היום ורוב העבודות כבר בוצעו וחלק בביצוע.

יוסף מנור: ברגע שיגיע תקציב נוסף נוכל להמשיך.

נדיה טטרנקו: אבל יוסקה, תגיד בשביל נחל בקע, ל-100 הבתים האלה, כמה תקציב יש?

מיכאל נודלמן: שרה צימרמן ממשרד השיכון, בבקשה.

שרה צימרמן: לגבי המספרים הכוללים, אנחנו התחלנו את השיפוצים הן בנחל בקע והן בכל הבניה הקלה עוד בשנת 1998.

שרה צימרמן: מאז השקענו בכל הבניה הקלה כ-80 מיליון ₪.

שרה צימרמן: כרגע אנחנו ממתינים לכסף נוסף שכנראה מגיע בסדר גודל שחסר לנו על מנת לגמור את כל הבעיות הידועות לנו, סדר גודל של עוד 35 מיליון ₪.

מיכאל נודלמן: זה בדרום?

שרה צימרמן: כל הבעיות שלנו בדרום.

שרה צימרמן: בכסף הראשון היה גם פה ושם בצפון כמה פרויקטים אבל הם בטלים בשישים מול מה שקורה בדרום.

שרה צימרמן: נשארה לנו רק עוד בעיה אחת שאת היקפה מבחינה תקציבית אנחנו עוד לא יודעים לגמרי לקמט, זה הנושא של הטרמיטים שנמצאים עכשיו בבדיקה של הפיתרון עצמו ואחרי שכל המומחים יגידו מה הפיתרון עצמו נצטרך עוד לקמט את הבעיה של הטרמיטים.

מיכאל נודלמן: אני חשבתי שהבעיה של הטרמיטים היא רק באופקים, עכשיו אני מבין שזה גם בעיה בנחל בקע ובמקומות נוספים.

שרה צימרמן: בכל הדרום.

מיכאל נודלמן: בבקשה נציג המשרד לאיכות הסביבה.

דני איש-שלום: קודם כל, בעיות טרמיטים יש בכל הבתים שניבנו על ידי עמידר בכל הדרום, מעץ, שזה גם בערד, נחל בקע, נתיבות אופקים ועוד.

דני איש-שלום: בוועדה הקודמת אמרנו שאנחנו בעד שיפוץ וצריך לעשות שיפוץ אבל כל השיפוץ והחלפת העץ, גם אם הוא מחוסם, ללא ביצוע הדברה והדברה כן מחומרים מסוכנים, זאת אומרת, כשמו כן הוא.

דני איש-שלום: אני רוצה שתבינו שגם הספרי שקונים בסופר פארם נגד ג'וקים, שכולים קונים את זה כלאחר יד, גם בו יש זרחן אורגני שזה חומר רעל מסוכן.

דני איש-שלום: אבל בחומר ההדברה אם אתה משתמש בו נכון לפי מה שכתוב בתווית אז הוא לא אמור לסכן.

דני איש-שלום: שתבינו, רק השיפוץ עצמו ללא ביצוע הדברה לא ייתן מענה לבעיות הטרמיטים.

דני איש-שלום: צריך לעשות שם מספר פעולות משולבות שזה הדברה, שיפוץ, ודבר שאף אחד לא התייחס אליו שהוא סניטציה.

דני איש-שלום: אני לא יודע אם שמת לב אבל מעבר לפסולת של השיפוצים שהייתה בחוץ, בחצרות מאחורה יש הרבה גם פסולת במרכאות של התושבים עצמם שזה ארגזים מעץ, קרטונים וכל מיני דברים שגם משמשים מזון לטרמיטים.

דני איש-שלום: אז בלי סניטציה, בלי פעולה משולבת של הכל זה לא יפתור את הבעיה.

דני איש-שלום: כדאי שתבינו שגם אם תבנו על אותו בית עץ, בית אבן מסיבי עם יציקות בטון, אם לא ייעשו פעולות הדברה אז הטרמיטים לא יאכלו את הקונסטרוקציה, הם יאכלו את הרהיטים, יאכלו את הארונות עץ, ארונות מטבח וכו'.

דני איש-שלום: ליד נחל בקע יש שכונה מאוד יפה שנקראת: נווה נוי.

דני איש-שלום: ממש מעבר לערוץ ואדי נחל שעובר שם, נחל בקע או נחל באר שבע.

דני איש-שלום: שם יש בעיות טרמיטים מאוד קשות, גם שם בבתים שהם וילות יפות שעשויות מאבן ובטון.

דני איש-שלום: הדברה צריך להבין, זה לא זבנג וגמרנו.

דני איש-שלום: במקומות שיש טרמיטים ואין מפה של הארץ איפה יש טרמיטים כמו שיש מפה לגז רדון, במקומות שיש טרמיטים צריכים לעשות הדברה אחת לכמה שנים.

דני איש-שלום: יש מקומות שזה מחזיק 7 ו-8 שנים, יש מקומות שזה יחזיק 3 שנים.

מיכאל נודלמן: מי צריך לעשות את ההדברה?

דני איש-שלום: אחרי שהבתים הופכים להיות הבתים של התושבים, הם צריכים בעצמם להזמין מדביר באופן פרטי והוא עושה את העבודה.

דני איש-שלום: זה אחרי שהבתים הופכים להיות שלהם.

דני איש-שלום: זאת אומרת, בעל הבית צריך לעשות את זה.

דני איש-שלום: אם זה לצורך העניין, עמידר, שיכון ופיתוח או בעל הבית עצמו.

מיכאל נודלמן: אבל בשלב הראשון אין דיירים, אולי המדינה צריכה לדאוג לזה שיעשו הדברה?

דני איש-שלום: בגלל שהבניה נעשתה שם מהר מאוד, אני מניח שאף אחד לא עשה בדיקה, אני יכול לסבר את האוזן.

דני איש-שלום: גם הבתים בניצנים למפונים מחבל עזה, יש שם בעיות של טרמיטים בקרקע והעדפנו לעשות הדברה אבל בנו את הבתים בלי הדברה כי הקטע של הזמן מאוד חשוב.

דני איש-שלום: כדאי שתדעו, העולים רצו אישור ממשרד הבריאות שהחומר לא מסוכן.

דני איש-שלום: לא תקבלו כזה דבר כי חומר ההדברה הוא מסוכן.

דני איש-שלום: גם על פיתקית של אקמול כתוב: צריך להיזהר אם את בהריון וכו'.

דני איש-שלום: גם אקמול יכול להיות מסוכן בתנאים מסוימים, לכן לא נראה לי שמישהו ייתן אישור לדבר הזה.

דני איש-שלום: אם אתם רוצים פינוי למקום שלא יהיו בו טרמיטים זה רק בניין רב קומות כי אזור הדרום נגוע קשה מאוד בטרמיטים מהטרמיט היותר אלים שיש במדינת ישראל.

דני איש-שלום: גם עומר שנחשבת לשכונה מאוד יוקרתית בדרום ובארץ בכלל, יש בה בעיות טרמיטים קשות, במיתר יש בעיות טרמיטים קשות.

דני איש-שלום: זה לא משהו שמאפיין רק את המקום, בגלל שזה בתי עץ זה נראה יותר קשה.

דני איש-שלום: אנחנו כמשרד מאוד ממליצים קודם כל לעשות סקר, למפות ולראות איפה הבעיות הקשות.

דני איש-שלום: לסקר הזה יש שתי משמעויות.

דני איש-שלום: הראשונה, הרי לא ילכו מייד וירססו את כל האזורים האלה, אני גם לא מאמין שיהיה תקציב לזה.

דני איש-שלום: אז קודם כל נקבל את התמונה של היכן הבתים הנגועים בצורה קשה יותר ושם נעשה את ההדברה הראשונית ואז יעשו את זה בשלבים.

דני איש-שלום: במקומות שהבתים נגועים פחות יצטרכו גם לעשות הדברה כי בית שנגוע קשה ותבצעו בו הדברה ובבתים הסמוכים לא יבצעו את הטיפול, אז הטרמיטים באופן טבעי לא יוכלו לעלות בבית הזה ואז הם יעברו לבית של השכן, זה מה שיהיה.

מיכאל נודלמן: עכשיו אתם יודעים למה אחרי שנתיים צריך לעשות שוב הכל.

מיכאל נודלמן: יש טרמיטים בכל מקום ואם אתם לא תעשו מה שצריך לעשות כדי שהם לא יאכלו מה שיש שם, יצטרכו לעשות את הדברים האלה מהתחלה.

דני איש-שלום: הבתים עטופים בעץ מחוסם, עץ שעבר טיפול אבל שוב, הם לא מחליפים את כל הקונסטרוקציה, הם מחליפים רק מה שנגוע, ומה שלא מחליפים אז בעוד כמה זמן גם יהיה נגוע.

דני איש-שלום: גם עץ מחוסם ללא הטיפול, ללא ההדברה, לא הקונסטרוקציה תאכל, ייאכלו הרהיטים.

דני איש-שלום: ראית שם מיטה אכולה לגמרי וארונות וכו'.

דני איש-שלום: זאת אומרת, הטיפול צריך להיות משולב.

דני איש-שלום: אני חושב שכל השיפוץ ללא הדברה הוא לא יעיל כמו שהוא היה אילו היו מבצעים הדברה.

יוסף מנור: אנחנו שכרנו מומחה לטרמיטים, ד"ר מאוניברסיטת ת"א שנותן לנו את הייעוץ.

יוסף מנור: אנחנו עומדים לעשות סקר בכל יחידות הדיור שניבנו על ידינו באזור הדרום בשנות ה-90.

יוסף מנור: נבדוק בית, בית, איזה בית נגוע ואיזה בית לא נגוע ואם הוא נגוע במה הוא נגוע, נכין מפרט טכני.

יוסף מנור: נכין אומדן ואז נבצע את מה שצריך, את ההדברה ואת יתר הדברים.

יוסף מנור: זאת התוכנית שלנו לקיץ.

דני איש-שלום: אני רק מבקש שזה ילווה בשיתוף פעולה עם המשרד לאיכות הסביבה כי בסך הכל אנחנו יכולים לסייע במידה ניכרת וברגע שיש נתק בינינו אז חבל.

יוסף מנור: בהחלט, דיברנו על כך.

מיכאל נודלמן: בבקשה, משרד האוצר אגף התקציבים.

גיא אבן: כמו שנאמר פה, כבר הועברו 37 וחצי מיליון ₪ משנת 2004.

גיא אבן: לאגף תקציבים אין שום רצון לעכב את העניינים.

גיא אבן: היינו בסיור בשנת 2005, באנו עם נכונות מלאה לסגור את הסיפור.

גיא אבן: זה נמצא בדיונים עם משרד השיכון.

גיא אבן: אנחנו דורשים ממשרד השיכון להשתתף בתקצוב.

גיא אבן: מבחינה מקצועית המומחים יתנו הערכה כמה שזה יעלה, אנחנו רוצים לסגור את הסיפור הזה.

גיא אבן: עם זאת יש לנו דרישה, כבר משנת 2005 שלא נענתה על ידי משרד השיכון, להשתתף בפרויקט הזה.

גיא אבן: זו אחריות לא רק שלנו, זו אחריות ואינטרס בראש ובראשונה של משרד השיכון.

גיא אבן: אנחנו מחכים לתשובות.

גיא אבן: כבר בשנת 2005 ישבנו עם ההנהלה החדשה של משרד השיכון, הנושא הזה כבר עלה עם כניסת ההנהלה לתפקיד.

גיא אבן: אני יכול לומר שגם הם הביעו נכונות עקרונית לפתור את הנושא.

גיא אבן: הם צריכים לחזור אלינו עם תשובה מה הם מסוגלים לתת.

גיא אבן: אנחנו בפירוש רוצים לסיים את העניין הזה בצורה משותפת.

גיא אבן: הכדור כרגע נמצא אצל משרד השיכון.

מיכאל נודלמן: אתם שמעתם?

מיכאל נודלמן: פעם ראשונה שאני שומע ממשרד האוצר נכונות לתת כסף.

מיכאל נודלמן: אני לא פעם ראשונה יושב בוועדת כספים וכו'.

מיכאל נודלמן: והנה הם מוכנים לתת כסף, אז בבקשה, חברים ממשרד השיכון, מחכים לתשובה שלכם.

רוברט אילטוב: מה הסיבה שמשרד השיכון לא נענים?

שרה צימרמן: אני לא איש התקציבים אבל מה שאני ביררתי, נכון להיום בבוקר, שמשרד השיכון מגיע אל משרד האוצר עם הסדר אבל לא בסכומים שנדרשים לנושא הזה.

שרה צימרמן: דהיינו שמשרד השיכון יש לו נכונות לתת את חלקו בנושא.

שרה צימרמן: אני רוצה להגיד לכם שבעבר את ה-37 וחצי מיליון ₪ שהביאה ציפי ליבני, הביאו לנו בלי שותפות של משרד השיכון, האוצר הביא את מלוא הכסף.

שרה צימרמן: אנחנו מכבדים את משרד האוצר, הוא רוצה שמשרד השיכון ייתן מתקציבו, המשרד נותן.

רוברט אילטוב: זה שיש נכון להיום נכונות, אני מבין גם מדבריו של גיא מהאוצר אבל מה הייתה הסיבה שבשנה שעברה משרד השיכון לא נענה?

שרה צימרמן: אנחנו לא נענינו?

רוברט אילטוב: ככה נאמר.

שרה צימרמן: אנחנו באנו למשרד האוצר וביקשנו מהם את מלוא הכסף ולקראת הישיבה הם באו ואמרו שהם רוצים חלק בחלק, והיו דיונים עם משרד השיכון.

שרה צימרמן: יש מנכ"לים ומנכ"לים מתחלפים.

שרה צימרמן: היום יש למשרד השיכון נכונות לתת למרות שבעבר לא נתנו.

שרה צימרמן: זו מטלה מאוד לא שוטפת של משרד השיכון.

שרה צימרמן: מי שהביא את הבתים האלה בזמנו הייתה מדינת ישראל אבל סוף טוב הכל טוב, יהיה כסף.

מיכאל נודלמן: כדי שהכסף לא ילך לאיבוד אני רוצה לדעת כמה יעלה לבצע הדברה?

דני איש-שלום: בשביל זה אנחנו רוצים את הסקר.

דני איש-שלום: הסקר הוא הבסיס לתוכנית שאחר כך נדע את העלויות אבל אני יודע שכבר קיבלו הצעות מחיר של קבלנים.

דני איש-שלום: הם יכולים לתת לך פר בית כמה זה יכול לעלות, אני מניח שיותר מ-3000 שקל לבית זה לא יעלה.

דני איש-שלום: אבל צריך לעשות את הסקר ולדעת בוודאות.

שרה צימרמן: אני רוצה רק להגיד שלגבי הכסף זה לא רק על הטרמיטים, זה לגמור את כל הפרויקטים.

שרה צימרמן: יש בנתיבות עוד כמה.

מיכאל נודלמן: אני מבין אבל אני חושב שאם אתם לא פותרים את הבעיה עם טרמיטים אתם בלי סוף צריכים לפנות למשרד האוצר כדי לעשות שיפוצים, שיפוצים, שיפוצים.

שרה צימרמן: זה נכון, צריך את זה ביחד ובמקביל.

מיכאל נודלמן: ביחד ובמקביל לעשות את זה.

מיכאל נודלמן: אי אפשר לעשות שיפוץ בלי דברים כאלה.

מיכאל נודלמן: אתם נותנים כסף לטרמיטים ואנחנו מבקשים, אנחנו לא מומחים גדולים בזה אבל ראש פתוח אומר שאי אפשר לעשות אחרת.

מיכאל נודלמן: מי עוד רוצה לומר כמה מילים, ארגון שתי"ל, בבקשה.

שמוליק דוד: אני עובד עם עמותת עולים למען קליטה מוצלחת בנחל בקע.

שמוליק דוד: רציתי להתייחס לסיכום הנושא.

שמוליק דוד: אני מציע שהוועדה תתבע ממשרד השיכון לעצור את השיפוץ הזה כדי לבחון באופן יסודי טיפול אחר בבעיה, כולל טיפול ביסודות המבנה ולשקול השקעה יסודית יותר כדי לפתור את הבעיות לטווח ארוך.

שמוליק דוד: אני מציע שהוועדה תדרוש ממשרד השיכון למנות מיידית חוקר לבדיקה של בעיית הבינוי בנחל בקע ובכלל זה האפקטיביות של השיפוץ הנוכחי לטווח רחוק.

שמוליק דוד: שאותו חוקר ימליץ המלצות תוך 4 חודשים כדי שנדע אם הטיפולים שנעשים גם בנחל בקע וגם במקומות אחרים שווים את ההשקעה שמדובר בה, והוועדה גם יכולה לפנות לנשיא הטכניון ולמרכז לחקר הבנייה כדי שיתנו לזה גיבוי מקצועי כי יש גורמים במדינת ישראל שיודעים לעשות את זה.

שמוליק דוד: נקודה אחרונה שהייתי מציע לצרף לדיון הזה, למרות שהיא לא עלתה עד עכשיו היא שמשך שנים משרד השיכון לא מאפשר רכישת דירות במקום הזה למרות שלכאורה הדיירים הם בגדר זכאים לפי מבצע הדיור.

שמוליק דוד: אין לזה שום הצדקה שהוצגה עד היום.

שמוליק דוד: זו החלטה שרירותית לחלוטין.

שמוליק דוד: אני יודע שנושאים דומים נמצאים בימים אלה בבג"ץ, אני יודע שהקליניקה לזכויות אדם בתל אביב בנושאים שנוגעים לתל אביב הולכת לבג"ץ על מקרה דומה ואני מציע שהוועדה תכניס גם את הסוגיה הזאת לשיקולים שלה ותפנה לשר הבינוי והשיכון לבחון מחדש את המדיניות שלו בנושא הזה.

מיכאל נודלמן: אתה מדבר על בנייה פרטית או על עמידר?

שמוליק דוד: לא, אני מדבר על בניה של עמידר שדייר עמידר ממוצע אחרי 10, 12 שנים שהוא בדירה זכאי לרכישה, יש לו זכאות.

שמוליק דוד: אני לא יודע אם האנשים האלה רוצים לרכוש את הדירות האלה במצבם הנוכחי - - -

מיכאל נודלמן: זה סקופ.

מיכאל נודלמן: עמידר, אתם שומרים את הבניה הזאת?

מיכאל נודלמן: אתם צריכים למכור מייד.

דוד קשני: הם לא רוצים למכור, אתה יודע כמה אנשים פנו באזור הזה?

דוד קשני: מאות אנשים פנו ולא מוכרים להם.

דוד קשני: מה ששמוליק אמר זו אמת.

רוברט אילטוב: מה הסיבה?

דוד קשני: הם רוצים לתת את זה לקבלן, שהקבלן ישקיע שם כסף ויבנה לגובה וירוויח מיליוני שקלים.

דוד קשני: אנחנו יודעים את זה משכונת הארגזים בתל אביב.

דוד קשני: אותו סיפור של משרד השיכון.

דוד קשני: יש שם מגורונים שלא מוכנים למכור את זה לדיירים, מכרו את השטח לקבלן, ההם צריכים ללכת לקבלן לשכנע את הקבלן לשכנע את משרד השיכון כדי שלא ימכור את זה לקבלן אלא שימכרו את המגורונים, שהמצב שלהם הרבה יותר גרוע ממה שאתה תיארת כבוד היושב ראש.

דוד קשני: אני יושב ראש פורום הדיור הציבורי בכל הארץ ואני מתמצא בכל הנושאים האלה.

דוד קשני: ישבנו עם שמוליק דוד יותר מעשר שנים ביחד עם מאבקים במשרד השיכון ומה שהוא אמר זה נכון.

דוד קשני: את האנשים האלה באזור הדרום צריך להוציא משם, לא להשקיע אגורה בשיפוצים כי זה לא כדאי.

דוד קשני: צריך למצוא להם דירות חלופיות של עמידר ומי שעושה את זה זה לא עמידר, זה משרד השיכון יחד עם האוצר.

מיכאל נודלמן: זה מה ששאלתי מהתחלה, אולי כדאי להוציא אנשים כאלה ולבדוק מה לעשות עם המגורים האלה, או לגרוס אותם או לעשות שיפוץ כדי שזה יהיה לעשרות שנים, לא לשנתיים.

נדיה טטרנקו: אני גם מבקשת לסיכום שתכניסו את הדרישות שיהיה בעמידר עובד בשכונה שיהיה דובר רוסית.

נדיה טטרנקו: אי אפשר ככה לתת לאנשים לסבול שאין להם את הכתובת למי לפנות.

נדיה טטרנקו: זה בלתי אפשרי.

נדיה טטרנקו: זה בנוסף לכל הבעיות שיש.

שרה צימרמן: אני רוצה לענות לנושא של המכירה לאנשים.

שרה צימרמן: קודם כל הסיפור של קבלנים שרוצים לבנות שם, לא רוצים לבנות.

שרה צימרמן: מה שאנחנו רוצים זה לשפץ את הדירות לאנשים.

שרה צימרמן: אגב, השאיפה לקנות את הדירות עומדת בסתירה לכל מה שאומרים שהעסק כל כך גרוע.

שרה צימרמן: כלומר אם אנשים רוצים לקנות סימן שלא כל כך גרוע.

רוברט אילטוב: אולי הקרקע שווה כסף.

אהרון פלר: העסק לא כך כך גרוע, זאת האמת.

שמוליק דוד: האפליה נמאסה עלינו.

שרה צימרמן: בעבר הייתה בעיה, רצינו לעשות באזור הזה דיור מוגן.

שרה צימרמן: מכיוון שיש שם ריכוז כל כך גדול של קשישים להפוך את זה לדיור מוגן ולתת את השירותים של דיור מוגן.

שרה צימרמן: בכל הדיורים המוגנים אנחנו לא מוכרים את הדירות משום שזה דבר שהוא פועל - - -

שמוליק דוד: אותו סיפור יש בתל אביב - - -

שרה צימרמן: בסדר, אנחנו מדברים על נחל בקע ולא על רחוב שמעוני בתל אביב.

שרה צימרמן: לגבי נחל בקע, מכיוון שלא יהיה שם דיור מוגן והוחלט לא לעשות מזה אזור של דיור מוגן, אנחנו מאפשרים לקנות שם את הדירות, נקודה.

דוד קשני: זאת אומרת, מחר אנשים יכולים לפנות אליכם בבקשות.

דוד קשני: יש לי מקרה של אישה שגרה הרבה שנים בנחל עשן, רוצה לקנות ולא מוכרים לה את הדירה.

אהרון פלר: בנחל עשן עד לפני שנה הייתה מניעה בגלל שזה הוכרז כדיור מוגן, לפני כשנה כבר התירו את המכירה, אני לא מבין על מה מדברים.

דוד קשני: אתם התרתם את המכירה אבל עכשיו היא מקבלת רק 15 אחוז הנחה כי כל הילדים שלה גדלו.

דוד קשני: במבצע קנה ביתך מחשיבים רק את הילדים עד גיל 18, במבצע הקודם של קנה ביתך היא קיבלה 90 אחוז הנחה אבל אז לא מכרו לה את הבית, עכשיו הילדים שלה גדלו ולכן יש לה הנחה בסך הכל 15%.

אורה חריש: אולי בגלל שהיא עולה חדשה - - -

דוד קשני: איזה עולה חדשה, היא כבר 20 שנה שם בנחל עשן.

אורה חריש: נחל עשן לא קיים 20 שנה.

אהרון פלר: בודדה בלי ילדים יכולה לרכוש, בודדה עד גיל 65 אין בעיה בכלל.

מיכאל נודלמן: נחזור לעניין, אתם מוכנים למצוא אדם דובר רוסית ועברית לנחל בקע?

מיכאל נודלמן: יש בעיה?

מיכאל נודלמן: זה קשה למצוא אדם כזה?

אהרון פלר: לא עניין של קשה אבל אנחנו עובדים במכסת אנשים מוגדרת ולצערי אין לנו היום אחד שהוא דובר רוסית.

אהרון פלר: ישב שם אדם 12 שנה וברוך השם מצא פיתרונות והיו פיתרונות ומצאנו מענה משותף לכלל הדיירים.

אהרון פלר: יש לנו לצורך העניין מפקחת עבודה - - -

מיכאל נודלמן: אבל אותו אדם עכשיו לא שם.

אהרון פלר: נכון, התחלפה בחורה אחרת, להגיד לך שיש לנו כרגע מישהו שדובר רוסית שיכול לעבוד שם, אין לנו כרגע - - -

מרינה סולודקין: לעבוד בכנסת יש מספיק אנשים, לעמידר אין.

רוברט אילטוב: לא מצאתם מתוך 200 אלף איש אדם אחד?

רוברט אילטוב: חברה כזאת גדולה כמו עמידר לא יכולה להשיג עובד דובר רוסית.

מיכאל נודלמן: מר פלר נציג עמידר, אתה צריך להבין, אתה נמצא עכשיו בוועדת העליה והקליטה ואנו עומדים על כך שבמקום יהיה אדם דובר רוסית.

מיכאל נודלמן: מה הבעיה?

אהרון פלר: שמעתי את השאלה, אנחנו צריכים לבחון אותה, לא אמרתי שלא נשיג אדם כזה.

מיכאל נודלמן: אנחנו לא מבקשים שתחשוב על זה ותבחן את זה, אנחנו דורשים ממך לעשות את זה שבתוך חודש יהיה שם אדם שיכול לדבר עם התושבים.

מיכאל נודלמן: 300 איש ואף אחד לא מדבר עברית, אתה צריך להבין את המצב שלהם.

רוברט אילטוב: איך יכול להיות שחברה ציבורית, חברה ממשלתית לא יכולה למצוא?

רוברט אילטוב: בנקים מוצאים, כולם מוצאים.

מרינה סולודקין: הם לא רוצים לשמוע תלונות.

אהרון פלר: אמרתי שלא?

רוברט אילטוב: רמזת שלא.

רוברט אילטוב: אמרת שאין לך, אתה צריך לבחון, זה ממש קשה.

מיכאל נודלמן: זה בכלל לא למיקוח.

מיכאל נודלמן: זו בקשה מוועדת העליה והקליטה ואני מבקש שבעוד חודש הבקשה תסודר.

מיכאל נודלמן: כעת אני רוצה לשאול, אני מסכים עם מה ששמוליק דוד מציע להחלטת הוועדה, אתם מקבלים את ההצעה של לעצור את השיפוצים?

יוסף מנור: בהחלט לא.

יוסף מנור: למה לגרום סבל לאנשים, בגלל מה?

יוסף מנור: בגלל שמישהו חושב שמשהו לא בסדר.

יוסף מנור: זה לגמרי לא מבוסס, אחרי שכל המומחים של משרד השיכון ועמידר ויועצים חיצוניים אמרו שהשיפוץ הוא נכון, אז אדם אחד אומר שלא נכון, לא מוצדק לגרום את העוול הזה לאנשים שסובלים שם.

מיכאל נודלמן: אם ככה, אני חושב שהוא צודק כי אני לא בטוח שאתם מוכנים לעשות את מה שאתם נדרשים לעשות נגיד עם הטרמיטים.

יוסף מנור: אבל אומרים לך שאנחנו הולכים לכיוון הזה.

מיכאל נודלמן: אתם יודעים שאת זה צריך היה לעשות לפני השיפוצים.

יוסף מנור: בואו נשים את הדברים על השולחן, משרד השיכון בנה באזור הדרום בשנות ה-90 6000 יחידות דיור.

יוסף מנור: בחלק קטן התגלו טרמיטים.

יוסף מנור: אני חושב שאולי, אנחנו לא יודעים בדיוק, אנחנו הולכים עכשיו לעשות סקר, אנחנו משקיעים כסף בנושא, אולי ב-800 דירות, אולי ב-700 דירות.

יוסף מנור: זה לא אומר שכל הדירות נגועות בטרמיטים.

יוסף מנור: זה לא כך.

יוסף מנור: קיבלנו תלונות אולי מ-80 אולי מאה יחידות.

יוסף מנור: יכול להיות שיש בעוד מקומות שלא קיבלנו תלונות.

מיכאל נודלמן: אנחנו מדברים עכשיו על בנייה קלה.

יוסף מנור: בנייה קלה, גם בנחל בקע לא נמצאו הרבה טרמיטים, רק בודדים בלבד.

רוברט אילטוב: בכמה דירות עשיתם שיפוצים?

יוסף מנור: ב-3000.

רוברט אילטוב: ואתה אומר שיש בעיה ב-700.

יוסף מנור: טרמיטים.

רוברט אילטוב: אבל יש גם בעיות אחרות.

יוסף מנור: לא, עשינו את השיפוצים, אין שום טענות מאז שעשינו.

יוסף מנור: השיפוצים טובים מאוד, אין טענות.

רוברט אילטוב: היינו בכמה דירות שהיו שם שיפוצים וזה לא נראה כמו שיפוצים.

רוברט אילטוב: היינו עם הוועדה.

רוברט אילטוב: ראינו בעיניים שלנו דירות שלכאורה השיפוץ הסתיים.

רוברט אילטוב: הן נראות כמו אחרי מלחמת עולם.

רוברט אילטוב: עם כל הכבוד, היינו במקום וראינו, היינו בתוך הדירות האלה.

יוסף מנור: עזוב.

רוברט אילטוב: מה זה עזוב?

רוברט אילטוב: היינו בתוך הדירות האלה.

יוסף מנור: אני לא מבין איך ראית דירה גמורה כשאף דירה עוד לא הסתיימה?

רוברט אילטוב: מה, הביאו אותנו לדירות לא גמורות?

יוסף מנור: בנחל בקע אנחנו באמצע העבודה.

רוברט אילטוב: היינו בדירות אחרי שיפוץ.

רוברט אילטוב: הייתה דירה שלא עשיתם שיפוץ כי הייתה מישהי שסירבה, לא על זה אני מדבר.

רוברט אילטוב: היינו ב-3 דירות אחרי שיפוץ והן נראות ממש כמו אחרי מלחמה.

יוסף מנור: היית בדירות באמצע העבודה, אף דירה לא הסתיימה בנחל בקע.

שמוליק דוד: יבוא גורם מקצועי ניטרלי ויגיד שכל מה שאתם מבצעים הוא כשר ומוצלח, שיהיה גורם שיבחן.

יוסף מנור: אין בעיה, תביאו גורם מקצועי.

רוברט אילטוב: שיהיה גורם מקצועי שיבחן את הדירות האלה, הדירות האלה הן אחרי שיפוץ.

יוסף מנור: לא.

שמוליק דוד: שתהיה בדיקה יסודית של הדברים האלה כולל הגיאולוגיה והביולוגיה וכל הנושאים.

יוסף מנור: אין שום בעיה בגיאולוגיה, אף בית עוד לא הסתיים השיפוץ.

מיכאל נודלמן: משרד השיכון, רציתם להוסיף?

שולמית שפיגל: אני רוצה להראות לוועדה, זה היתר בניה לבניין הזה, זו תוכנית יסודות, אומנם צילום, אני מוכנה להגיש לך גם את המקור אבל הבאתי את זה לצורך הדיון.

שולמית שפיגל: אתה רואה פה חישוב סטטי של הכלונסאות.

שולמית שפיגל: כל בית עומד על מבנה של 8 כלונסאות של אורך, עובר את הוואדיות שדיברו עליהן פה.

שולמית שפיגל: אין בעיה קונסטרוקטיבית בריסוס הבית וזה נבדק.

שולמית שפיגל: זו תוכנית טיפוסית של הבית, לא הבאתי לך תוכנית של בית מסוים, זו תוכנית טיפוסית של הבניה ועליה התקבל היתר בניה.

שולמית שפיגל: בהיתר בניה יש חישובים סטטיים, חתימה של המהנדס, מהנדס מאוד ידוע בארץ, דרך אגב, זאת אומרת, נכון, הייתה בעיה של כל נחל בקע שזה למעלה מ-900 יחידות דיור בתי עץ, הייתה בעיה של 5 רחובות קצרים יחסית ששם התגלו ערוצים חיים, עבור 3 מהם היה כסף, תיקנו, נשארו שני רחובות.

שולמית שפיגל: הבעיה היא אך ורק בתשתיות.

שולמית שפיגל: תשתיות שהן בגלל שקיעת הקרקע.

שולמית שפיגל: אני בסך הכל מרכזת את הבעיה.

שולמית שפיגל: הבתים לא מסוכנים, בבתים אין סדיקה קונסטרוקטיבית, הבתים לא שוקעים בעצמם כקונסטרוקציה, אני עונה על השאלה.

שולמית שפיגל: בבתים יש בעיות של שיפוצים, בבתים יש בעיות של ניתוק תשתיות ולכן נשארו חלק מהבעיות שלא טופלו בשני הרחובות עקב חוסר תקציב .

שולמית שפיגל: ב-3 רחובות שתיקנו, יש לנו ייעוץ גיאולוגי חתום, אנחנו יכולים להגיש את הייעוץ הגיאולוגי הזה לכל מי שרוצה לבדוק אותנו, תאמינו לי, משרד השיכון לא עובד כמו חאפר.

שולמית שפיגל: יש לנו אגף הביסוס ושם יושבים מיטב הגיאולוגים והם יודעים מה הם עושים.

שולמית שפיגל: שום דבר אנחנו לא עושים בגלל שבא לנו.

שולמית שפיגל: יש את האסמכתא, יש את האורגינלים של האסמכתא, בואו נמקד את הבעיה.

שולמית שפיגל: יש בעיות בתוך הבית שחלקם בעיות תחזוקה.

שולמית שפיגל: נכון, התחזוקה הייתה צריכה להיעשות גם על ידי עמידר ועל ידי הדיירים, אני לא מתייחסת לזה.

שולמית שפיגל: היום אף אחד לא מחלק את זה.

שולמית שפיגל: אנחנו לא מחלקים, אנחנו למודי ניסיון על כך.

שולמית שפיגל: עזבו.

שולמית שפיגל: תחזוקה, לא משנה, יש בית, יש בו בעיה, צריך להביא אותו למצב סביר פלוס.

שולמית שפיגל: אלה השיפוצים.

שולמית שפיגל: כל אחד שרוצה לבוא לבדוק אותנו מבחינה הנדסית, גיאולוגית, ביסוסית, מה שאתם רוצים, אין שום בעיה עם זה כי תחת כל החלטה חתום מהנדס מהשורה הראשונה בארץ.

שמוליק דוד: קודם כל אני מאוד שמח לשמוע את מה שאת אומרת כיוון שהרבה שנים ביקשנו את הנתונים האלה ולא ידעו איפה הם.

שמוליק דוד: שנית, אני נדהם לשמוע שאת אומרת שלשלושה רחובות יש כסף ולשניים נוספים אין כשאנחנו דרשנו את זה משך שנים ושהעניין הזה של ה-3 רחובות הראשונים נסגר כבר לפני 4 ו-5 שנים ומאז לא היה תקציב למרות הדיונים בוועדה והסיורים של שתי ועדות והביקורים והדיונים שהיו כאן.

שמוליק דוד: אתם רק מוכיחים את הטענה שהטיפול הוא לקוי.

מיכאל נודלמן: משרד השיכון, אתם יכולים להגיד מתי אתם מסיימים?

שולמית שפיגל: תלוי בתקציבים.

מיכאל נודלמן: הוא אמר פה שאתם אחראים שיהיו תקציבים, כך הבנתי.

שולמית שפיגל: אני לא יכולה לענות במקום מנכ"ל משרד השיכון.

שולמית שפיגל: אדוני היושב ראש, ברגע שיש לנו תקציב המכרזים מוכנים, המכרזים על המדף.

מיכאל נודלמן: כמה זמן אתם צריכים?

שולמית שפיגל: לביצוע העבודה?

מיכאל נודלמן: לביצוע העבודה ולסיום העבודה.

שולמית שפיגל: אני לא רוצה להתחייב כרגע כי הכל תלוי בעד כמה יהיה לנו שיתוף פעולה עם הדיירים.

שולמית שפיגל: יש פה מספר בעיות אבל אני חושבת ש-8 חודשים אבל אני לא רוצה להתחייב.

שולמית שפיגל: אני לא רוצה להגיד דבר שהוא לא נכון אבל בעיקרון אנחנו מוכנים לעבודה.

מיכאל נודלמן: בכמה בתים הדיירים לא משתפים פעולה?

מיכאל נודלמן: כמה יש כאלה?

מרינה סולודקין: זה לא העניין.

שולמית שפיגל: אני לא יודעת להגיד לך.

שולמית שפיגל: אני לא יכולה להתייחס לזה.

שולמית שפיגל: אני יודעת להתייחס לחלק הטכני, זה התפקיד שלי, זה המנדט שלי, זו ההתמחות שלי.

שולמית שפיגל: אני מוכנה להוכיח כל פיתרון הנדסי שיתקבל, על ידי מי, מתי ועל סמך מה.

מרינה סולודקין: ישבנו כמה שנים בוועדות כאן - - -

מיכאל נודלמן: מינואר 2004.

מרינה סולודקין: נכון, עם קולט אביטל וגם עם חבר הכנסת לשעבר רומן ברונפמן ודנו בכל עניין השיפוצים.

מרינה סולודקין: מה שאני חושבת כעת, הוועדה צריכה לפנות לשר מאיר שטרית, לתאם את המצב, לבקש לסיים את הדיונים של השיפוצים לאלה שאמורים לקבל את זה - - -

מיכאל נודלמן: אחרי הביקור שלחתי מכתב לשר.

מרינה סולודקין: יש לנו גם כלים אחרים, יש לנו שאילתות שאנחנו יכולים לשאול בנושא הזה.

מרינה סולודקין: דבר שני, לידיה הייתה אצלי כמה פעמים ואני אמרתי, בכל פרשת השיפוצים הכנסת המליצה שיהיו ויש שיפוצים, אבל מי שחושב שזה לא פיתרון לנושא, רק בית משפט יכול להחליט בנושא זה.

מרינה סולודקין: אמרתי ללידיה בפעמיים האחרונות בביקורים שלה שאלה שלא מרוצים בכלל וחושבים שאי אפשר לחיות בבתים האלה, צריכים לפנות לבית משפט ובית המשפט יכול להחליט לגבי כל הפרשה של בניה קלה.

רוברט אילטוב: אבל עד שבית המשפט יחליט יעברו עוד 3, 4 שנים.

מרינה סולודקין: אבל זה כלי.

מרינה סולודקין: אנחנו בסוף התהליך, בכנסת נעשה מה שאנחנו יכולים.

מרינה סולודקין: גם דרך שאילתות, גם ישיבות ועדה, גם פניות שוועדת העליה והקליטה עושה, אבל פיתרון סופי לאלה שלא רואים בזה פיתרון בשיפוצים, כאן אנחנו לא יכולים להחליט בנושא זה.

מרינה סולודקין: לכן אני מציעה את הפיתרון הזה.

דני איש-שלום: יש לי רק שאלה ליוסק'ה.

דני איש-שלום: הוא ציין שיש רק 800 בתים ואני ראיתי לפי סקר שנעשה על ידי מי שרכזה אותנו בסיור, אני לא זוכר כבר איך קוראים לה, שלפחות מהבתים, יש לה את המפות של הבתים, למעלה מ 50 אחוז.

יוסף מנור: לא, מה פתאום.

יוסף מנור: אולי בשכונה מסוימת.

שולמית שפיגל: זה לא הפורום לדעתי לדון בזה.

מיכאל נודלמן: עוד מישהו רוצה להוסיף משהו משמעותי?

נדיה טטרנקו: סליחה, רציתי לענות לך מרינה.

נדיה טטרנקו: מה שמדובר על בתים פרטיים שלידיה מביאה את הנושא, זה משהו אחר.

נדיה טטרנקו: כאן מדובר על תושבי עמידר שאין להם אפשרות לפנות לבית משפט, זה אנשים קשישים, 75 פלוס שבקושי חיים.

נדיה טטרנקו: אז לפנות לבית משפט שהוא יכול להמשיך עוד זמן רב - - -

מרינה סולודקין: נדיה יקרה, את רואה שבעמידר לא רוצים לתת דיור חליפי.

מרינה סולודקין: אבל בית משפט יכול להחליט שיקבלו דיור חלופי מעמידר.

מרינה סולודקין: כאן בכנסת אנחנו לא יכולים לעשות את זה.

מיכאל נודלמן: אנחנו רק יכולים לבקש.

מרינה סולודקין: לנו אין את היכולת לתת דיור חלופי.

מרינה סולודקין: אבל אם יש החלטות משפטיות, אין מה לעשות, אלו האנשים ששומרים על החוקים.

מיכאל נודלמן: תודה.

מיכאל נודלמן: אני רוצה לסכם, יש רצון ממשרד האוצר לתת כסף כדי לגמור את כל השיפוצים.

מיכאל נודלמן: אנחנו צריכים לפנות למשרד השיכון ולשאול, למה אתם עכשיו לא מבקשים תקציבים נוספים כדי לסגור את הבעיה?

מיכאל נודלמן: זה דבר ראשון.

מיכאל נודלמן: דבר שני, אני מבקש מנציג עמידר לבחון, אולי לכמה דיירים שאתה לא יכול לדבר איתם, לתת דיור חלופי ולעשות שיפוץ בבית, שיפוץ טוב ומישהו אחר יהיה דייר בבית הזה.

מיכאל נודלמן: זו בקשה שלי, זו לא החלטה.

מיכאל נודלמן: אתם צריכים להיות יותר גמישים.

מיכאל נודלמן: דיברתי עם גברת שנכנסתי לבית שלה, הבנתי שאי אפשר לדבר איתה כמו בן אדם כי היא גרה בתנאים לא אנושיים.

מיכאל נודלמן: לכן אני מבקש להיות יותר גמישים.

מיכאל נודלמן: אותה אישה היא צעירה עדיין אבל רוב האנשים שם הם אנשים מבוגרים, אחרי 70, 75, גרים בשכונה רחוקה מכל העולם, מישראל היא רחוקה.

מיכאל נודלמן: לכן אתם צריכים לעשות הכל וכמובן צריך להיות שם מדריך שיכול לדבר עם האנשים האלה בשפתם, ברוסית, ולא כל הזמן אנחנו צריכים להיות מכבי אש.

מיכאל נודלמן: אתם צריכים להיות מכבי אש.

מיכאל נודלמן: הם מוכנים לגמור את כל השיפוצים.

מיכאל נודלמן: אני לא יכול לעשות רביזיה אם מהנדס אחראי על בנייה וכל השיפוצים ואומר הכל בסטנדרט.

מיכאל נודלמן: מה אתם רוצים עוד?

נדיה טטרנקו: אנחנו רוצים קודם כל יחסים אנושיים.

אהרון פלר: זה מקובל עלינו.

נדיה טטרנקו: שלא יגידו לאנשים בגיל 80 פלוס שהם לא מנומסים, אי אפשר לדבר איתם.

נדיה טטרנקו: צריך לסיים עבודות וישמרו על הכבוד של אנשים ולא יגידו להם שלא עושים שום דבר בבית הזה.

נדיה טטרנקו: אני חושבת שזו בושה וחרפה.

מיכאל נודלמן: ושוב אני אומר, דובר רוסית שיהיה שם.

מיכאל נודלמן: אם יהיה דובר רוסית אתם תהיו פטורים מהרבה בעיות.

מיכאל נודלמן: אתה מבין את זה.

מיכאל נודלמן: אני מקווה שזו ישיבה אחרונה בנושא זה.

רוברט אילטוב: אתה אופטימי.

יוסף מנור: נעשה כמיטב יכולתנו בקצב ולפי הזרמת התקציב.

מיכאל נודלמן: הוועדה התחילה לעבוד בינואר 2004, אני חושב שבסוף 2006 אתם צריכים לגמור.

יוסף מנור: בוא נסתכל גם על חצי הכוס המלאה, מה עשינו בשנתיים האחרונות ועשינו הרבה.

יוסף מנור: אולי בנחל בקע רק התחלנו אבל במקומות אחרים כבר הגענו להתקדמות רבה.

שולמית שפיגל: בישיבה האחרונה נעשה מצגת של כל המקומות שסיימנו בהצלחה.

מיכאל נודלמן: תודה לכולם, יש לנו מייד ישיבה נוספת בנושא עולים ניצולי שואה, אנחנו מייד ממשיכים, תודה רבה.