ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 17, פרוטוקול מספר 25, 2006-06-27 09:00

מיכאל מלכיאור: שלום, אני פותח את ישיבת הוועדה.

מיכאל מלכיאור: אני רוצה להגיד כבר בפתח הדברים, כי ביודעין את הסיפור על הקמת המכללה האקדמית בנצרת, צריך לשים סוגריים מסביב למה שהיה בחמש שנים האחרונות.

מיכאל מלכיאור: הדברים בחמש השנים האחרונות לא התקבלו מתוך שיקול דעת ענייני.

מיכאל מלכיאור: התהליך התחיל בשנת 1994, כאשר גם בעיר נצרת וגם במשרד החינוך החליטו, שחשוב להקים מכללה אקדמית בעיר הערבית הגדולה במדינת ישראל, בנצרת.

מיכאל מלכיאור: השוני של המכללה הזאת ממכללות אחרות, זה שילמדו ויילמדו בשפה הערבית, אף על פי שהמכללה פתוחה בפני כל מי שרוצה ללמוד, לאו דווקא לערבים.

מיכאל מלכיאור: היתה אז בחינה מעמיקה של הדברים, כבר בימיו של השר רובינשטיין, והגיעו למסקנה שזה חשוב מאוד.

מיכאל מלכיאור: בתקופה של השר המר היתה הקפאה של התהליך.

מיכאל מלכיאור: כאשר נכנסה ממשלת ברק עם השר יוסי שריד, וגם כאשר ברק היה שר החינוך, המגמה היתה ברורה, וההתחייבויות של משרד החינוך בעניין הזה היו מאוד ברורות.

מיכאל מלכיאור: ההתחייבויות היו חד משמעיות.

מיכאל מלכיאור: אפשר לקרוא את כל התכתובת של משרד החינוך עם העיר נצרת והות"ת.

מיכאל מלכיאור: גם הות"ת המליץ על זה בחום.

מיכאל מלכיאור: נטען שלא היתה החלטה סופית ומחייבת של המל"ג.

מיכאל מלכיאור: זה נכון.

מיכאל מלכיאור: האישור של המל"ג היה אישור כללי.

מיכאל מלכיאור: היתה התחייבות להקמת מכללה אקדמית במגזר הערבי, כאשר לא היתה החלטה מפורשת לגבי נצרת.

מיכאל מלכיאור: עם זאת, היה ברור לגמרי מה הכוונה.

מיכאל מלכיאור: כאשר השרה לבנת הפכה להיות ראש התהליך הזה, היא הרגה את התהליך.

מיכאל מלכיאור: לא היתה בחינה עניינית של הדבר.

מיכאל מלכיאור: היתה המלצה של המועצה לביטחון לאומי, שזה חיוני וחשוב להקים את המכללה האקדמית בנצרת.

מיכאל מלכיאור: היו גם החלטות של ועדת החינוך בעניין הזה.

מיכאל מלכיאור: ההמלצות של ועדת חינוך בעניין הזה התקבלו פה אחד, גם בזמן שזבולון אורלב היה יו"ר הוועדה.

מיכאל מלכיאור: מכל הבחינות צריך להסתכל על ה-5 שנים האחרונות כעל תאונה אומללה בתהליך הזה, ולהתקדם מהנקודה בה היינו לפני 5 שנים.

מיכאל מלכיאור: זאת תהיה המלצתי.

מיכאל מלכיאור: אני בדרך כלל לא מביע את דעתי בתחילת הישיבה, אבל למדתי טוב את החומר ואני מכיר את התנאים בנצרת ואת המסירות של ראש העיר נצרת למען קידום העיר.

מיכאל מלכיאור: אני חושב, שזה חשוב מאוד לכל האוכלוסיות במדינת ישראל, שבעיר נצרת תקום מכללה אקדמית.

מיכאל מלכיאור: אחר כך נראה איך זה ישתלב.

מיכאל מלכיאור: ברור, שזה טוב שזה ישתלב עם אוניברסיטה בכרמיאל.

מיכאל מלכיאור: אני חושב, שאנחנו צריכים להתקדם.

מיכאל מלכיאור: אני מקווה ומאמין, ששרת החינוך תהיה גם כן בדעה הזאת.

מיכאל מלכיאור: אנחנו כוועדה צריכים לקדם את הסוגיה הזאת ולקבל החלטות בעניין.

מיכאל מלכיאור: אני יודע, שחבר הכנסת ברכה עוסק הרבה שנים בעניין הזה, וגם הציע הצעת חוק בנושא.

מיכאל מלכיאור: אני לא יודע אם צריך הצעת חוק לשם כך, אבל אם יהיה חוק אז מה טוב.

מוחמד ברכה: זאת הצהרת חוק.

מיכאל מלכיאור: כאשר אי אפשר לעשות דברים בלי חוק, צריך לחוקק חוק.

מיכאל מלכיאור: אני מעדיף לעשות את הדברים בהסכמה.

מוחמד ברכה: האם בשביל הקמת בית חולים באשדוד צריך הצעת חוק?

מיכאל מלכיאור: היתה הצעת חוק, היא התקבלה לפני 5 שנים, ועדיין אין שום בית חולים באשדוד.

מיכאל מלכיאור: אני מעדיף לעשות את הדברים בהידברות והסכמה.

דב חנין: זאת הזדמנות שלנו לצעוק על השר, איך הוא מפר חוק.

מיכאל מלכיאור: אני יודע שיש אנשים שאוהבים לצעוק.

מיכאל מלכיאור: דב, אתה עברת לצד השני של המתרס.

מיכאל מלכיאור: אתה עכשיו המחוקק.

מיכאל מלכיאור: אני מקווה, שאנחנו יכולים ליישם את זה.

מיכאל מלכיאור: אני מבקש מראש העיר לתת לנו תמונה, איפה הדברים עומדים מבחינתך.

ראמז ג'ראיסי: אני מודה על ההיענות המהירה לקיים את הדיון הזה בוועדת החינוך של הכנסת.

ראמז ג'ראיסי: היות ואני מכיר אותך, אני לא מופתע מהבקיאות שלך בחומר.

ראמז ג'ראיסי: אני אפתח ואציין, שפניתי במקביל גם לשרת החינוך ולמנכ"ל משרד החינוך.

ראמז ג'ראיסי: קיבלתי תשובה ממנכ"ל משרד החינוך, כאשר המגמה היא חיובית.

ראמז ג'ראיסי: תקוותי שגם לאחר הדיון כאן המגמה החיובית תישאר.

מיכאל מלכיאור: יש לך כאן את המכתב?

ראמז ג'ראיסי: לא.

ראמז ג'ראיסי: הוא מברך על הרעיון, והוא מקווה שהרעיון הזה ייושם.

ראמז ג'ראיסי: אני לא אוסיף הרבה לדבריך, אבל אני רואה חשיבות להדגיש כמה נקודות מהותיות בעניין החשיבות של הקמת מכללה אקדמית בנצרת.

ראמז ג'ראיסי: כפי שאדוני ציין, לא מדובר כאן על מכללה לאומית, אלא על מכללה פתוחה לכל אזרחי המדינה.

ראמז ג'ראיסי: במקצועות מסוימים הלימוד יהיה בשפה הערבית, תלוי במקצוע עצמו, בספרי הלימוד.

ראמז ג'ראיסי: החשיבות בהקמת המכללה בנצרת, היא העלאת הרמה החברתית תרבותית בקהילה ובמגזר הערבי בכלל, שיש לה השפעה חיובית גם על השיח ההדדי.

ראמז ג'ראיסי: כאשר רמת ההשכלה עולה וממוצע החינוך והתרבות של אוכלוסייה עולה, גם רמת השיח ההדדי בין שני העמים יקבל ממדים ברמה הרבה יותר גבוהה.

ראמז ג'ראיסי: זה גם כן יתרום לצמצום הפערים.

ראמז ג'ראיסי: הדבר הזה מהווה אינטרס משותף לערבים ויהודים בפרספקטיבה העתידית, הנשענת על העובדה שבמסגרת כל פתרון עתידי לסכסוכים האזוריים, ימשיכו האזרחים הערביים לחיות כאזרחים במדינת ישראל.

ראמז ג'ראיסי: אין ספק, שלהקמת מכללה אקדמית בנצרת תהיה תרומה חשובה בהקשר זה.

מיכאל מלכיאור: האם אתה יכול לספר לנו קצת על התוכניות הספציפיות שיש לכם לגבי המקום, תוכן הלימודים במכללה וכו'?

ראמז ג'ראיסי: אני חייב לציין שני דברים נוספים.

ראמז ג'ראיסי: בנובמבר 2001 היתה החלטת ממשלה, שהופנתה לשרת החינוך, למועצה להשכלה גבוהה ולוועדה לתכנון ותקצוב, בבקשה להאיץ את התהליכים להקמת מכללה אקדמית בעיר נצרת.

ראמז ג'ראיסי: גם בוועדה הזאת היה דיון בנושא בשנת 2002.

ראמז ג'ראיסי: בוועדה הזאת הופיע פרופ' נחמיה לב ציון, ז"ל, שהיה יו"ר הות"ת.

ראמז ג'ראיסי: אני מצטט את דבריו: "המלצות הוועדה נטועות על קרקע וניתנות כולן למימוש.

ראמז ג'ראיסי: הות"ת יממש את היישום בהדרגה.

ראמז ג'ראיסי: בתשס"ג יוקצו למימושו 3,000,000-5,000,000 שקלים, ובעוד 4 שנים 8,000,000-11,000,000 שקלים".

ראמז ג'ראיסי: בראיון בעיתון "הארץ" בנובמבר 2001 נאמר: "לדברי יו"ר הוועדה לתקצוב ותכנון (ות"ת) של המועצה להשכלה גבוהה, פרופ' לב ציון, הוא ועמיתיו סיימו מכבר את התכנון הראשוני של מבנה המכללה ואת הגדרת מסגרתה האקדמית, הדרושים לביצוע היוזמה.

ראמז ג'ראיסי: אני את עבודת המטה סיימתי, אמר לב ציון.

ראמז ג'ראיסי: העניין יעלה על סדר היום של המועצה, ברגע שלבנת תחליט שהיא רוצה להעלות אותו".

ראמז ג'ראיסי: לצערי, התהליך נעצר.

ראמז ג'ראיסי: אחרי שהתהליך נעצר, אנחנו לא המשכנו בהכנות של התוכנית האקדמית של המכללה וגם בנושא של התקצוב.

ראמז ג'ראיסי: קיימת עמותה רשומה, קרן נצרת, שהיא גם מלכ"ר וגם מוכרת לפי סעיף 46 לצורך מס הכנסה.

ראמז ג'ראיסי: העמותה הזאת קיבלה על עצמת להיות העמותה שתפעל להקמת המכללה, כולל גיוס תרומות בנוסף לתקציב שיבוא מהמל"ג.

מיכאל מלכיאור: היתה גם תוכנית של תקצוב.

ראמז ג'ראיסי: היתה תוכנית כזאת.

מיכאל מלכיאור: אין לך העתק ממנה?

ראמז ג'ראיסי: לא.

ראמז ג'ראיסי: יש לי את הצעת ההחלטה.

מיכאל מלכיאור: נציגת הות"ת, האם יש לך את התוכנית?

יעל טור-כספא: לא, יש לי עמדה אחרת.

מיכאל מלכיאור: אבל האם יש לך את התוכנית שהות"ת הכין?

יעל טור-כספא: אני לא מכירה תוכנית כזאת.

יעל טור-כספא: אין החלטה מפורשת של ות"ת בנושא.

יעל טור-כספא: אני אבהיר את עמדתנו באופן מפורש.

מיכאל מלכיאור: אני אמרתי שאין החלטת מל"ג מפורשת.

מיכאל מלכיאור: היתה תוכנית של הות"ת.

יעל טור-כספא: אני לא מכירה שום תוכנית.

יעל טור-כספא: הנושא לא עלה להחלטה מפורשת של ות"ת.

ראמז ג'ראיסי: כך דווח לוועדת החינוך בשנת 2002 על ידי פרופ' לב ציון.

מיכאל מלכיאור: יש לנו את החומר הזה.

ראמז ג'ראיסי: היתה החלטה שהיתה אמורה להיות מובאת לאישור.

דב חנין: כפי שאתה יודע, הוועדה הזאת תעשה הכל כדי לסייע ולקדם את הקמת המכללה בנצרת.

דב חנין: השאלה היא, מה הם הדברים שאנחנו צריכים לעשות כרגע כדי לקדם את העניין.

דב חנין: איפה אתה מאתר צוואר בקבוק בתהליך קבלת ההחלטות?

מיכאל מלכיאור: זה תהליך ציבורי וביצועי.

מיכאל מלכיאור: הצד הביצועי חייב לבוא ממשרד החינוך, ומשרד החינוך יקשיב לכיוון של הוועדה.

מיכאל מלכיאור: אנחנו ניתן את מלוא התמיכה לתהליך הזה, ואז נעבוד בשותפות עם משרד החינוך.

מיכאל מלכיאור: ברור כי ההחלטות בסופו של דבר מתקבלות במל"ג.

מיכאל מלכיאור: אז יוקצב גם הסכום לטובת הדבר הזה.

מיכאל מלכיאור: אנחנו כוועדה נלווה את התהליך.

מיכאל מלכיאור: זה התפקיד שלנו.

מוחמד ברכה: החלטות המל"ג אינן כפופות למשרד החינוך, אבל המל"ג כפוף לביקורת הפרלמנטרית של הכנסת.

מיכאל מלכיאור: זה ברור.

ראמז ג'ראיסי: יו"ר המל"ג זאת שרת החינוך.

מיכאל מלכיאור: אנחנו נשמע את כל הגורמים.

ראמז ג'ראיסי: אני מצפה, שתהיה החלטה עקרונית להתחיל בתהליך.

ראמז ג'ראיסי: יש צעדים שצריכים לנקוט בהם, כולל ועדה אקדמית שתכין את התוכנית למבנה האקדמי להתחלת מימוש של הרעיון.

ראמז ג'ראיסי: את זה אנחנו נעשה ביחד עם המל"ג והות"ת.

שאוקי חטיב: בתחילת שנת ה-2000 הגיעה משלחת בראשותו של נחמיה לב ציון למפגש עם ועדות המעקב, וניסו להוציא לאוויר שמה שמעכב את הקמת המכללה, זה ויכוח פנימי בתוך האוכלוסייה הערבית, באיזו עיר תקום המכללה.

שאוקי חטיב: ועדת המעקב התכנסה והחליטה, כי היא רואה את המיקום הטבעי של הקמת מכללה כזאת בעיר נצרת.

מיכאל מלכיאור: זאת ההחלטה שקיבלתם ב-14 בדצמבר 2000.

שאוקי חטיב: זה גם המכתב שיצא לות"ת.

מיכאל מלכיאור: לא יכלו לעשות הפרד ומשול.

שאוקי חטיב: נכון.

שאוקי חטיב: הכוונה היתה לעשות הפרד ומשול, אבל ועדת המעקב קיבלה החלטה, כי היא רואה את הקמת המכללה אך ורק בעיר נצרת, כתוצאה מייחודיות של העיר נצרת וכמסר לכל האוכלוסייה הערבית.

שאוקי חטיב: עם כניסתה של השרה לבנת לתפקיד, היא פעלה בצורה דורסנית להקפיא ולבטל את התהליך.

שאוקי חטיב: ראש העיר פנה במכתב לשרת החינוך, וביקש פגישה על מנת לדון איתה על סוגייה זאת.

שאוקי חטיב: היא שלחה לו מכתב תשובה שבו נאמר, אין לי זמן לפגוש אותך, עם חתימתה.

שאוקי חטיב: אני לקחתי את המכתב הזה והראיתי אותו לראש הממשלה, אריק שרון.

שאוקי חטיב: לו לא היה נעים לראות ששרת החינוך בממשלתו כותבת מכתב בנימה כזאת לראש העיר.

שאוקי חטיב: אחר כך קיבלתי כל מיני מסרים מדרגים מאוד גבוהים במשרד החינוך, שהיום נמצאים בבית הזה, שהולכים לקבור את הרעיון.

מיכאל מלכיאור: אפשר להוסיף לסוגיה הזאת הרבה מאוד.

מיכאל מלכיאור: אני מציע שנהיה קונסטרוקטיביים.

מיכאל מלכיאור: אמרתי, שנשים סוגריים מסביב לתקופה הזאת.

שאוקי חטיב: ראש העיר שרצה לקדם את צרכי העיר ואת צרכי הציבור הערבי בכלל, נתקל בתשובה של שרת החינוך בנימה כזאת.

שאוקי חטיב: בפגישה האחרונה שהיתה לי עם מנכ"ל משרד החינוך, הוא הבטיח לי כי הוא הולך לעורר את כל התיק הזה מחדש.

שאוקי חטיב: אני הייתי מצפה, שיקדם הלכה למעשה את מה שהוא הצהיר בפני.

שאוקי חטיב: נשאלה השאלה, האם אנחנו מוכנים להיות חלק מאוניברסיטת גג.

שאוקי חטיב: אני יכול לומר, כי אנחנו מוכנים לאגד הזה של אוניברסיטה אזורית.

אלכס מילר: לדעתי, הקמת המוסד בנצרת, כמוסד בו ילמדו רוב הסטודנטים בערבית, זאת טעות.

אלכס מילר: לדעתי, לא חסרים מוסדות באזור.

אלכס מילר: מכללת עמק יזראל יכולה לתת מענה לכל אזרח שמגיע לרמה של מוסד אקדמי.

אלכס מילר: אנחנו יכולים לפתוח פה נישה לבקשות נוספות.

אלכס מילר: אם יבקשו לפתוח מוסד רוסי, מה נעשה?

מוחמד ברכה: בישראל יש שתי שפות רשמיות.

מוחמד ברכה: כאשר נוסיף את הרוסית כשפה רשמית, אני מוכן להרים את היד בעד זה.

אלכס מילר: אני חושב, שבכל מוסד יש מספיק אנשים שלומדים בכל השפות ושבאים מכל המגזרים.

אלכס מילר: ישנה השכלה שווה לכל אחד.

אלכס מילר: אין אפליה בשום מוסד.

אלכס מילר: תגידו לי, אם יש מוסד שמפלה בין יהודי לערבי.

אלכס מילר: אני לא חושב שקיים דבר כזה.

אלכס מילר: כל המוסדות שנמצאים מסביב לנצרת, יכולים לתת מענה אקדמי.

דב חנין: האם אתה לא חושב, שבעובדה שאזרח צעיר בישראל ששפת אמו היא ערבית יכול ללמוד רק במוסד אקדמי ששפת הלימוד שלו היא עברית יש אפליה מובנית?

דב חנין: הרי השפה שלו ערבית.

אלכס מילר: גם ברוסיה היו הרבה מדינות שלכל אחת היתה שפה משלה.

אלכס מילר: האם למדו בשפות שונות?

אלכס מילר: לא.

אלכס מילר: כולם למדו ברוסית.

אלכס מילר: צריך ללמוד עברית.

אלכס מילר: אין מה לעשות.

ראמז ג'ראיסי: 6,800 סטודנטים ערבים לומדים באוניברסיטאות ירדן.

יהודית גידלי: כמה לומדים באוניברסיטות ישראליות?

ג'מאל זחאלקה: 9%.

יעל טור-כספא: עמדתנו היא, שכבר במצב הקיים היום ישנו מענה לאוכלוסייה הערבית במסגרת הקמפוסים הקיימים.

יעל טור-כספא: אנחנו סבורים, שהדרך הנכונה לשילוב סטודנטים ערביים, היא במסגרת מוסדות אינטגרטיביים משותפים, ולא במסגרת מוסדות להשכלה גבוהה שיוקמו רק לאוכלוסייה ספציפית.

יעל טור-כספא: כך לדוגמא, אפשר לראות כי במכללת צפת 60% מהסטודנטים הם סטודנטים ערביים.

יעל טור-כספא: במכללת עמק הירדן ובמכללת גליל מערבי, 50% מהסטודנטים הם סטודנטים ערביים.

יעל טור-כספא: במכללת קי להוראה 50% מהסטודנטים הם ערביים.

יעל טור-כספא: באוניברסיטת חיפה 25% מהסטודנטים הם ערביים.

יעל טור-כספא: לכן, אנחנו חושבים כי כבר במצב הקיים היום במסגרת המוסדות להשכלה גבוהה, ניתן מענה נכון לסטודנטים ערבים במדינת ישראל.

יעל טור-כספא: אנחנו לא סבורים שזה נכון להקים מוסדות לאוכלוסייה ספציפית.

מיכאל מלכיאור: האם את יכולה להסביר לי, למה שיניתם את דעתכם לאחר עיון מעמיק ומסקנות מפורשות שהיו בעבר?

יעל טור-כספא: אמנם ביוני 2000 המועצה להשכלה גבוהה קיבלה החלטה, כי היא רואה בחיוב הקמת מכללה אקדמית ביישוב ערבי.

מוחמד ברכה: לפי זה לא צריך להקים בכרמיאל שום דבר, כי 80% מהסטודנטים הם יהודים.

מוחמד ברכה: איזה מן הגיון זה?

יעל טור-כספא: המועצה קבעה, שהיא תדון בתוכנית, לרבות מקומה של המכללה, כאשר תוגש לה הגשה מפורטת.

יעל טור-כספא: משנת 2000 לא הוגשה למועצה להשכלה גבוהה בקשה מפורטת.

יעל טור-כספא: המועצה דנה בהתאם לבקשות שמוגשות אליה, ולכן משנת 2000 המועצה להשכלה גבוהה לא דנה בכך.

יעל טור-כספא: משנת 2000 עברו 6 שנים.

יעל טור-כספא: אנחנו סבורים, כי המכללות הקיימות היום נותנות את המענה מבחינה תכנונית לכל הסטודנטים הערביים שמבקשים ללמוד במוסדות להשכלה גבוהה.

יעל טור-כספא: גם במכללות הקיימות ניתן להגדיל את מספר הסטודנטים.

יעל טור-כספא: הם עוד לא הגיעו למיצוי, וניתן לקבל מספר גדול יותר של סטודנטים ערביים.

יעל טור-כספא: הקיצוצים הקשים שהושתו על מערכת ההשכלה הגבוהה הביאו את הות"ת לקבל החלטה, כי בחומש הנוכחי היא לא מוכנה לפתוח מוסד להשכלה גבוהה מתוקצב נוסף.

מוחמד ברכה: האם הוקמו מכללות חדשות מאז שנת 2000 ועד היום?

יעל טור-כספא: לא הוקמו מכללות מתוקצבות נוספות מתחילת החומש הנוכחי.

מוחמד ברכה: האם יש תוכנית להקים מכללות חדשות?

יעל טור-כספא: לא תוכנית שאני מכירה.

יעל טור-כספא: הגורם המוסמך לקבל החלטות בדבר הקמת מוסדות להשכלה גבוהה, הוא המועצה להשכלה גבוהה ולא משרד החינוך.

יעל טור-כספא: לכן, עמדתו של משרד החינוך לא קשורה לנושא הזה.

יעל טור-כספא: כאשר עלו הצעות חוק, אנחנו התנגדנו לקבוע מראש מה תהיה שפת הלימודים במוסד להשכלה גבוהה.

יעל טור-כספא: אנחנו חושבים, שזה לא עולה בקנה אחד עם החופש האקדמי של המוסדות להשכלה גבוהה.

מיכאל מלכיאור: יש פה שאלות של מדיניות, שהן שאלות מאוד עקרוניות.

מיכאל מלכיאור: בזמן שהמדיניות היתה שונה, בתקפות יותר נאורות בחברה הישראלית, העמדה של הות"ת היתה חד משמעית.

מיכאל מלכיאור: כנראה שלא למדת את החומר.

יעל טור-כספא: ככל שפרופ' לב ציון, ז"ל, הביע עמדות, אין החלטת ות"ת מפורשת בנושא.

מיכאל מלכיאור: פרופ' לב ציון לא כתב כאשי פרטי, אלא בשם הות"ת.

מיכאל מלכיאור: אני מצטט: הות"ת ממליץ בשם המל"ג להקים את המכללה הערבית הראשונה בנצרת, העיר הערבית הגדולה, הנגישה לא רק ליישובים בגליל, אלא גם ליישובים בואדי ערה..." הוא מביא סדרה של נימוקים למה חייבים לעשות את זה.

מיכאל מלכיאור: זאת היתה עמדת הות"ת.

מיכאל מלכיאור: אני שומע מהדברים שלך, כי את לא קראת את הדברים.

יעל טור-כספא: אני קראתי.

מיכאל מלכיאור: בדיוק לפני רגע אמרת, כי את לא מכירה את התוכנית.

יעל טור-כספא: אמרתי, שאני לא מכירה תוכנית מפורשת.

מיכאל מלכיאור: את לא מכירה את התוכנית, שכללה הקצבות בכל שנה ושנה.

מיכאל מלכיאור: יש כאלה שכן למדו את החומר.

מיכאל מלכיאור: אני לא חושב שזה מקרה, שקרה משהו מאז.

מיכאל מלכיאור: נכנסה לימור לבנת למשרד, וקבעה אחרת, בניגוד להחלטת ממשלה.

מיכאל מלכיאור: זה לא רק רצון של אדם כזה או אחר.

מיכאל מלכיאור: יש החלטת ממשלה מפורשת.

מיכאל מלכיאור: יש החלטת ות"ת מפורשת.

מיכאל מלכיאור: יש המלצה ברורה למל"ג, והוא בעצמו היה במשא ומתן אינטנסיבי לגבי הפרטים.

מיכאל מלכיאור: אז נכנסה למשרד לימור לבנת, והיא שינתה את הכיוון.

מיכאל מלכיאור: היא לא רצתה את זה בשום אופן.

מיכאל מלכיאור: אני במקרה שמעתי ממנה דברים מאוד חריפים, שאפילו לא הייתי רוצה לשים אותם פה על השולחן, לגבי גישתה לאוכלוסייה הערבית במדינת ישראל.

מיכאל מלכיאור: לא פלא, שכך היתה החלטתה.

מיכאל מלכיאור: בינתיים היו עוד שני שרים.

מיכאל מלכיאור: השר שטרית היה בדעה לגמרי אחרת.

מיכאל מלכיאור: הוא היה תקופה מאוד קצרה בתפקיד הזה.

מיכאל מלכיאור: מנכ"ל משרד החינוך הנוכחי, חוזר למצב שהיה בתקופה של השר יוסי שריד והשר רובינשטיין.

מיכאל מלכיאור: אני לא חושב, שהות"ת יכולה להתעלם מההמלצה של המועצה לביטחון לאומי ומעמדת השרים.

מיכאל מלכיאור: אני חושב שאלה שיקולים כבדי משקל שאנחנו חייבים לקחת בחשבון.

מיכאל מלכיאור: אני רושם לפני את הדברים שלך.

יעל טור-כספא: אני רק אעיר, שהעמדה שלי, היא לא עמדתה של לימור לבנת, אלא עמדתו של יו"ר ות"ת המכהן הנוכחי.

יעל טור-כספא: עמדת הות"ת היא שלא תוקם מכללה מתוקצבת נוספת.

יעל טור-כספא: זאת היתה החלטת ות"ת במסגרת החלטת תקציב החומש.

יעל טור-כספא: כמובן שאם תוגש בקשה ספציפית למל"ג- ות"ת, היא תיבחן על פי הנהלים וכל החומר שיובא בפניה.

מיכאל מלכיאור: זה מה שאנחנו רוצים לשמוע.

מוחמד ברכה: אני מברך על עצם הדיון.

מוחמד ברכה: כאשר פניתי ליו"ר להעמיד את הנושא על סדר היום, הוא קיבל זאת, וזה מצביע על התעניינות ומחויבות לעניין הזה.

מוחמד ברכה: אני מלווה את העניין הזה מאז שהגעתי לכנסת בשנת 1999, אבל הוא עומד על סדר ימנו עוד מימי השר יוסי שריד.

מוחמד ברכה: בשנת 2002, ועדת החינוך קיבלה החלטה פה אחד, לאחר דיון שאני יזמתי, לקדם את העניין הזה.

מוחמד ברכה: הופיע כאן פרופ' לב ציון המנוח.

מוחמד ברכה: אני חושב, שיש מקום להאיץ את התהליך הזה היום.

מוחמד ברכה: במשך 5 שנים היתה עמדה לא עניינית לנושא הזה.

מוחמד ברכה: לא היה ניתן לדון בנושא הזה.

מוחמד ברכה: אני ניסיתי להביא את זה לסדר יומה של הוועדה, גם כאשר שרת החינוך היתה שם, אבל התשובות שלה היו באותו סגנון שהציג שרקי חטיב, שאין לה זמן והיא לא רוצה.

מוחמד ברכה: היא היתה מורידה את הסעיף הזה מסדר היום של המל"ג, מתוקף סמכותה כראש המל"ג.

מוחמד ברכה: יש לה סמכות להתערב בסדר היום, והיא היתה מורידה את הנושא מסדר היום.

מוחמד ברכה: אני חושב, שזה לא ראוי.

מוחמד ברכה: לא כך מטפלים בעניינים.

מוחמד ברכה: אני יכול להקשיב לדיון כזה או אחר, לדעה כזאת או אחרת, ולהתייחס במלוא הכבוד.

מוחמד ברכה: העובדה שחזרה בדבריו של חה"כ אלכס ובדבריה של נציגת המל"ג, היא שהסטודנטים הערבים משתלבים או משולבים במוסדות להשכלה גבוהה אחרים.

מוחמד ברכה: אפשר להגיד באותה מידה, כי אין צורך במכללה בעפולה או בקריית שמונה, כי באוניברסיטת חיפה יש 80% סטודנטים שהם יהודים.

מוחמד ברכה: אני חושב, שזה טיעון קלוש ולא ראוי.

מוחמד ברכה: אני יכול להבין את סדר יומה של השרה החדשה.

מוחמד ברכה: חה"כ סויד ואני ישבנו איתה לפני כחודש בנוגע לכל מיני עניינים שנוגעים לחינוך במגזר הערבי, והעלינו את הנושא הזה.

מוחמד ברכה: היא ביקשה בשלב הזה לא לטפל בזה.

מוחמד ברכה: היא גם אמרה אתמול מעל דוכן הכנסת, כי את כל הנושאים של ההשכלה הגבוהה היא משאירה לאחר שתסיים לטפל בכל הנושאים הקשורים לפתיחת שנת הלימודים.

מוחמד ברכה: אני לא חושב, שצריך להעמיס עליה יותר מדי בשלב הזה, אבל ועדת החינוך צריכה לקבל עמדה עקרונית.

מוחמד ברכה: אני רוצה להפנות את תשומת לבכם לדבר שמתלווה לויכוח הזה.

מוחמד ברכה: ב-21 ליוני, לפני כמה ימים, שלחתי מכתב לראש מכללת אורנים.

מוחמד ברכה: כתבתי לו: "נודע לי שבמכללה שלכם, מכללת אורנים, אתם דורשים שמועמדים ערבים ללימודים יהיו בעלי 5 יחידות לימוד בשפה העברית.

מוחמד ברכה: בעיני, תנאי זה הינו מכשול גדול בפני כל סטודנט שמגיש מועמדות ללמוד במכללה שלכם, במיוחד לסטודנטים הערביים שהשפה העברית אינה שפת האם".

מוחמד ברכה: באותו יום הוא כבר שלח לי מכתב תשובה: "כי אורנים היא מכללה אקדמית לחינוך, אשר שפת ההוראה בה היא עברית, והיא ערוכה להכשיר מורים ומחנכים לבתי הספר היהודיים.

מוחמד ברכה: על כן, כדי ללמוד ולהשתתף בשיעורים, בסדנאות ובסמינרים השונים, נדרשת שליטה בשפה העברית".

מוחמד ברכה: הוא קובע, שהיעוד של מכללת אורנים הוא להכשיר מורים ומחנכים לבתי ספר יהודיים, על אף העובדה שרבים מהסטודנטים שם הם סטודנטים ערבים.

מוחמד ברכה: אני לא רוצה שהמכללה בנצרת תדבר בסגנון הזה.

מוחמד ברכה: המכללה בנצרת אמורה לספק צרכים לעיר הערבית הגדולה, לאוכלוסייה הערבית כולה, ולתת ביטוי לעובדה שהשפה הערבית היא שפה רשמית.

מוחמד ברכה: אם מישהו יציע, שהשפה הרוסית תהיה גם שפה רשמית במדינת ישראל, אני מבטיח לא להתנגד לזה.

מוחמד ברכה: זה יהיה ביטוי נאות לרב תרבותיות שקיימת במדינת ישראל.

מוחמד ברכה: יכול להיות שאנשים בעלי אורינטציה ציונית, שההצעה הזאת תהיה הכישלון המוצהר של הציונות במדינת ישראל.

מוחמד ברכה: אני כמובן לא מתערב בעניין הזה.

דב חנין: אני רוצה להצטרף להערכה כלפיך על קיום הדיון הזה בוועדה.

דב חנין: אני חושב, שזאת סוגיה בעלת חשיבות מאוד גדולה.

דב חנין: יש כמה מישורים שבהם הסוגיה הזאת חשובה.

דב חנין: היא ודאי חשובה במעגל של העיר נצרת, שהיא עיר גדולה עם ציבור צעיר, משכיל, שהולך וגדל משנה לשנה, ולציבור הזה יש צרכים.

דב חנין: אחד הצרכים, הוא הצורך במוסד להשכלה גבוהה.

אלכס מילר: אבל לא חסרים מוסדות.

ראמז ג'ראיסי: למה לא אמרתם את זה כאשר הקימו מכללה בגליל המערבי, בבית שאן, בכרמיאל או בעמק יזראל?

ראמז ג'ראיסי: למה רק כאשר מדברים על נצרת אומרים את זה?

יעל טור-כספא: כל מוסד לפני שהוא נפתח, נבדק תכנונית לפי צרכי החברה.

דב חנין: מעגל ראשון של צורך, הוא מעגל של העיר נצרת, שהיא עיר גדולה עם ציבור צעיר, חלקו הגדול הוא ציבור משכיל.

אליהו גבאי: מה מספר התושבים שם?

ראמז ג'ראיסי: 75,000 תושבים.

מוחמד ברכה: מה מספר התושבים בעפולה?

מוחמד ברכה: מה מספר התושבים בכרמיאל?

מוחמד ברכה: מה מספר התושבים בקריית שמונה?

מוחמד ברכה: שלושתם יחד לא מגיעים לנצרת.

דב חנין: המעגל השני, הוא המעגל של האוכלוסייה הערבית.

דב חנין: חה"כ מילר, אנחנו חייבים לראות את הדברים כמו שהם.

דב חנין: יש במדינת ישראל מיעוט של יותר מ-1,200,000 בני אדם, ששפת האם שלהם היא ערבית.

דב חנין: אם אנחנו רוצים לאפשר לבני המיעוט הלאומי הזה ללמוד, להתפתח ולהתקדם, אנחנו צריכים לאפשר להם לעשות את זה גם בשפתם.

אלכס מילר: איך אתה מדבר על דו קיום, כאשר אתה בעצמך מוציא את המיעוט מתוך המערכת.

ראמז ג'ראיסי: למה שלא יבואו יהודים ללמוד בנצרת.

דב חנין: גם אם שפת הלימוד העיקרית במכללה בנצרת תהיה בערבית, אני מניח שיהיו גם קורסים בעברית ובאנגלית.

דב חנין: לא תהיה מגבלה שאומרת, שכל לימוד חייב להיות בשפה הערבית.

מוחמד ברכה: אם ילמדו שם עברית, אני מבטיח שילמדו את העברית בעברית.

מוחמד ברכה: לא כפי שמלמדים בכמה אוניברסיטאות בישראל, את הערבית בעברית.

דב חנין: אף אחד לא מציע, שתהיה אוניברסיטה כזאת ומאותו רגע כל הסטודנטים הערבים ילכו לשם ולא יהיו סטודנטים ערבים במקומות אחרים.

דב חנין: סטודנט שירצה לבחור בדרכו האקדמית, יוכל לבחור אם הוא רוצה ללמוד בתל אביב, ירושלים או בנצרת.

דב חנין: היום המצב הוא, שסטודנט ערבי שרוצה ללמוד בשפת אמו, צריך ללמוד מחוץ לישראל.

דב חנין: ישנם 6,800 סטודנטים ערבים מישראל שלומדים בירדן ומשלמים שכר לימוד מאוד גבוה.

אלכס מילר: השאלה היא, איפה הם הולכים לעבוד בסופו של דבר, בישראל או בירדן.

דב חנין: הם הולכים לעבוד בישראל.

אלכס מילר: באיזו שפה הוא יעבוד?

דב חנין: הוא יעבוד בערבית או בעברית.

דב חנין: האם אתה חושב שכל האזרחים הערבים שעובדים בישראל עובדים רק בעברית?

דב חנין: זה לא נכון.

דב חנין: יש מוסדות חינוך במדינת ישראל, שמדברים בהם בערבית.

דב חנין: יש הרבה מאוד מוסדות שמדברים בהם בשפה הערבית.

דב חנין: אין שום אינטרס לישראל, שמספר כל כך גדול של בחורים צעירים ובחורות צעירות ייאלצו ללמוד במדינות מחוץ למדינת ישראל, במדינות ערביות.

דב חנין: גם אתה מנקודת הראות שלך צריך להתנגד לכזה דבר.

דב חנין: מעגל שלישי, הוא מעגל של החברה הישראלית בכללותה.

דב חנין: איזה פרצוף יש לנו, ערבים ויהודים, כאשר במדינת ישראל יש כל כך הרבה מכללות, שקמו בכל המקומות ברחבי הארץ, מקומות קטנים ובמקומות גדולים, ואין אף אחת שהיא מכללה שהיא מדברת בשפתו של מיעוט שהוא 20% מאזרחי המדינה.

דב חנין: משלושת הטעמים האלה, אני חושב שהנושא הוא נושא בעל חשיבות עקרונית מאוד גדולה.

דב חנין: גברתי נציגת המל"ג, אני חייב לומר שאני מאוד הצטערתי לשמוע את הדברים שלך.

דב חנין: כאשר אנחנו מדברים על הסתכלות תכנונית, אנחנו לא מדברים רק על התוכנית הפיזית של הבניין.

דב חנין: זאת לא הבעיה, ואם יש צורך שיהיה תכנון של הבניין, יהיה תכנון של הבניין.

דב חנין: לא זאת הבעיה.

דב חנין: אני מצפה מהמוסד שמנהל את ההשכלה הגבוהה בישראל, להסתכל במבט רחב על הצרכים של החברה הישראלית, צרכי מערכת ההשכלה, צרכי הציבור הישראלי.

דב חנין: איך אתם יכולים להסתכל בשוויון נפש על העובדה, שאלפים רבים של סטודנטים מהארץ נאלצים ללמוד בירדן ולשלם סכומי כסף גדולים, מבלי לתת לזה תשובה תכנונית בתוך מערכת ההשכלה הגבוהה של ישראל?

דב חנין: אני מצפה, מהמל"ג לשנות את ההחלטה שלה.

דב חנין: אני חושב, שהחלטה הקיימת היום היא החלטה שמתעלמת מהצרכים האמיתיים שקיימים בשטח.

דב חנין: אני מציע לכם לצאת ולבקש עם סטודנטים וסטודנטיות ערבים, שצריכים את המענה הזה.

דב חנין: החלטה כזאת, שתתקבל במהירות במל"ג, תהיה מסר חשוב מבחינת מערכת ההשכלה הגבוהה בחברה הישראלית.

דב חנין: אם אתם מקיים דיון במל"ג, כאיש אקדמיה בעברי הלא רחוק, אני אשמח להופיע בפני המל"ג, ולהסביר לכם למה הרעיון הזה מבחינת מערכת ההשכלה הגבוהה בישראל הוא מאוד חשוב.

ג'מאל זחאלקה: בפעם השנייה המל"ג מכה באוכלוסייה הערבית.

ג'מאל זחאלקה: אני הייתי מצפה מהמועצה להשכלה גבוהה, שאמורה לראות בראייה כללית את ההשכלה הגבוהה, לראות שיש צורך אמיתי ללימודים, וכן לראות את החשיבות של אוניברסיטה בהתפתחות מגזר מסוים.

ג'מאל זחאלקה: הצורך בנצרת זועק לשמים.

ג'מאל זחאלקה: העיר גדולה והמטרופולין גדול.

ג'מאל זחאלקה: דבר שני, יש פה צורך תרבותי מאוד עמוק.

ג'מאל זחאלקה: העמדה של ות"ת היא עמדה לאומתית.

ג'מאל זחאלקה: יש פה כשל לוגי.

ג'מאל זחאלקה: מצד אחד את אומרת כי האוניברסיטה בנצרת היא בניגוד לאינטגרטיביות, ומצד שני זה לא בתוכניות שלכם מנימוקים טכניים.

ג'מאל זחאלקה: הוועדה צריכה להחליט על הקמת אוניברסיטה.

ג'מאל זחאלקה: כאשר מדברים על מכללה, זאת פשרה.

ג'מאל זחאלקה: צריך להעריך את זה שראש העיר וועדת המעקב, היו מוכנים ללכת לפשרה של מכללה.

ג'מאל זחאלקה: הדרישה המקורית שלנו, היא אוניברסיטה.

ג'מאל זחאלקה: היא עדיין תקפה.

ג'מאל זחאלקה: זה לא רק מתוך צורך לימודי, אלא גם של התפתחות החברה.

אליהו גבאי: אוניברסיטה, זה דבר חשוב מאוד.

אליהו גבאי: לדעתי, כדי לדון בדבר כזה מן הראוי היה שיהיה מונח אל מול עיננו הצרכים של האוכלוסייה אל מול שילובם בחברה.

אליהו גבאי: צריך להיות חומר מול עינינו.

אליהו גבאי: זה פשטני לדון בזה כך.

אליהו גבאי: תתארו לכם שמחר תבור אוכלוסייה רוסית ותגיד כי הם רוצים אוניברסיטה.

אליהו גבאי: יבואו עדות המזרח ויבקשו אוניברסיטה לעדות המזרח.

אליהו גבאי: אני לא שולל הקמת אוניברסיטה לאוכלוסייה הערבית.

מיכאל מלכיאור: אנחנו לא מדברים פה על אוניברסיטה.

מיכאל מלכיאור: אנחנו מדברים על מכללה שתהיה סניף של האוניברסיטה בכרמיאל.

אליהו גבאי: צריך להניח חומר מעבר למה שנאמר.

מיכאל מלכיאור: כל החומר ישנו, וכל הבדיקות נעשו.

מיכאל מלכיאור: הות"ת עבד על זה במשך 6 שנים.

מיכאל מלכיאור: עשו את כל הבדיקות, כולל המועצה לביטחון לאומי.

מיכאל מלכיאור: כל הצרכים נעשו.

מיכאל מלכיאור: אתה לא היית במהלך הדיון, אתה נכנס באמצע ומביע עמדה.

מיכאל מלכיאור: מותר לך להביע עמדה, אבל אתה לא יכול להגיד שאין ביסוס.

מיכאל מלכיאור: היה לנו דיון מעמיק לפני שהגיע חה"כ גבאי לפני שהגיע לוועדה.

אליהו גבאי: אני לא ראיתי את החומר.

יואל חסון: הוא חבר כנסת חדש.

יואל חסון: אדוני היו"ר, אתה לא יכול לתקוף אותו.

יואל חסון: הוא לא היה בקדנציה הקודמת.

מיכאל מלכיאור: היה לנו דיון מאוד מעמיק לפני שהגיע חה"כ גבאי לוועדה.

אליהו גבאי: אני לא קיבלתי את החומר.

אליהו גבאי: אני התבקשתי למלא את מקומו של חה"כ זבולון אורלב.

מיכאל מלכיאור: זבולון אורלב היה יו"ר ועדת החינוך, כאשר היא קיבלה החלטה מאוד חיובית בנוגע לכך.

אליהו גבאי: אם הוא היה בעד, למה הוא שלח אותי להגיד אחרת?

ג'מאל זחאלקה: זאת התגייסות של הקואליציה.

ג'מאל זחאלקה: ממתי הם כל כך מתעניינים?

מיכאל מלכיאור: התגייסות טובה.

אליהו גבאי: אורלב אמר לי שעמדתו היא נגד.

אליהו גבאי: בפני לא היה החומר.

מיכאל מלכיאור: אני מבקש ממך ללמוד את החומר, תקרא את מה שהיה כאשר זבולון אורלב היה יו"ר הוועדה.

אליהו גבאי: מצד אחד האוכלוסייה הערבית צריכה להשתלב בחברה היהודית ואסור לבודד אותה ולא לקבל אותה, ועכשיו רוצים להקים להם מוסד נפרד.

אליהו גבאי: יכול להיות חיובי וחשוב, אבל החומר לא מונח מול עיני.

אליהו גבאי: אני אברר את זה.

אליהו גבאי: יו"ר ועדת החינוך לשעבר אמר לי אחרת.

אליהו גבאי: צריך ללמוד את החומר לעומק.

אליהו גבאי: צריך לשאול, האם האוכלוסייה הערבית רוצה ללכת על התבדלות או על השתלבות.

נאדיה חילו: על אף שאני לא חברה מן המניין בוועדה הזאת, היה לי מאוד חשוב להגיע.

נאדיה חילו: יש לי עמדה בעניין, ואני גם ניזונה הרבה מפניות של תושבים וסטודנטים.

נאדיה חילו: השיטה של החינוך, מוכרת ומקובלת וממלכתית, של בתי ספר ערביים עם השיטה שלהם.

נאדיה חילו: בתוך האוכלוסייה הערבית יש גם כאלה שמחליטים, לשלוח את ילדיהם בגיל גן וכיתה א' ללמוד במערכת החינוך היהודית.

נאדיה חילו: זכותם להחליט כך.

נאדיה חילו: אני נגד הדעה הזאת.

נאדיה חילו: אני חושבת, שצריך לתת את הבסיס הראשוני, אבל אנחנו לא נעמוד בפני אנשים שבוחרים את המסלול הזה, בעיקר בערים מעורבות.

נאדיה חילו: יש סיסטמה כזאת של הפרדה ושל חינוך המוכר ומיועד לאוכלוסייה הערבית, כולל השפה והתרבות הערבית.

נאדיה חילו: גם אני עברתי את המסלול הזה, ואין אחת שמשתלבת יותר ממני ובעד אינטגרציה.

נאדיה חילו: זה לא סותר.

נאדיה חילו: יש היום צורך במכללה כזאת.

נאדיה חילו: לדעתי, זה יגרום לשילוב יותר.

נאדיה חילו: יש קבוצה שאומרת, כי חלק יבחר במסלול של אקדמיה רגילה, ואני אולי בתוכם, אבל לא ניתן לבלום צורך של אוכלוסייה שרוצה ללמוד בשפה שלה.

נאדיה חילו: זאת שיטה שכן עוזרת לאינטגרציה.

נאדיה חילו: חלק גדול מאוד מהסטודנטים הערבים בוחרים ללמוד היום בירדן.

נאדיה חילו: אני רוצה אותם פה.

יצחק גלנטי: האם את גם בעד מכללה רוסית?

נאדיה חילו: כאשר זה יבוא לדיון, אני אלמד את הנושא.

נאדיה חילו: את הנושא הזה למדתי, ואני מדברת מתוך למידה מהשטח.

נאדיה חילו: אני לא מאלה ששולפים.

נאדיה חילו: אני נסעתי לנצרת ושמעתי דעות של סטודנטים.

נאדיה חילו: לא כולם ילכו ללמוד במכללה הזאת.

נאדיה חילו: אני והבנות שלי לא נלך ללמוד בנצרת.

נאדיה חילו: יש מכללה כזאת בחיפה, אבל חלקה הוא להכשרת מורים.

נאדיה חילו: יש דבר כזה.

נאדיה חילו: אם יש צורך כזה ויש קבוצה מאוד גדולה שרוצה בזה, צריך לאפשר את זה.

נאדיה חילו: זה בכלל לא סותר את הנושא של אינטגרציה.

נאדיה חילו: לדעתי, זה כן יביא לאינטגרציה.

אלכס מילר: איך זה יביא לאינטגרציה?

נאדיה חילו: הייתי ממליצה שיחילו את לימוד השפה הערבית כחובה בכל בתי ספר היהודיים.

מיכאל מלכיאור: אלכס, למה אתה לא מציע שכל בתי הספר יהיו משותפים לערבים וליהודים?

מיכאל מלכיאור: עובדה שהקמת מערכת חינוכית נפרדת.

אלכס מילר: אבל אנחנו לא דנים על זה עכשיו.

מיכאל מלכיאור: אתה אומר, שהביטוי לדבר נפרד זה בדלנות.

מיכאל מלכיאור: זה נגד כל התפיסה של מערכת החינוך במדינת ישראל.

מיכאל מלכיאור: זה לא מקרה שכל ההחלטות של ות"ת עד לתקופתה של לימור לבנת, היו חד משמעית בעד הדבר הזה.

מיכאל מלכיאור: זה דבר חיובי ביותר.

מיכאל מלכיאור: בשבוע שעבר הייתי בסכנין.

מיכאל מלכיאור: יש שם מכללה להוראה עם 750 סטודנטים מוסלמים.

מיכאל מלכיאור: ראיתי מה הם עושים שם למען דו קיום דתי וערכי.

מוחמד ברכה: אני חושב, שחלק מהדעות כאן הן לא בשליחות האידיאולוגיה, אלא בשליחות בעלי אינטרסים.

מוחמד ברכה: צריך לבדוק מי שלח את מי כאן, ובשם מי מדברים.

נאדיה חילו: אם המדינה רואה, שנפגע אלמנט בסיסי של אינטגרציה, אז צריך לקיים דיון בכל השיטה של חינוך חובה והפרדה.

נאדיה חילו: אלכס, אני מציעה לך ללמוד את החומר לא רק מתוך ניירות.

נאדיה חילו: תלך ותראה מה קורה בסכנין ובחיפה.

נאדיה חילו: אנחנו לא אומרים, שכל הסטודנטים יבחרו במסלול הזה.

נאדיה חילו: יש כאלה שלא יבחרו את המסלול הזה, אבל יש פה צורך להקים מכללה כזאת.

נאדיה חילו: הסיסטמה היום, היא הפרדה.

נאדיה חילו: המדינה קבעה, שיש הפרדה.

נאדיה חילו: יש בגרות בערבית.

נאדיה חילו: אם יש סיסטמה כזאת, היא אמורה להיות ברצף ובעקביות, ולא לעצור בכיתה יב'.

נאדיה חילו: זה מנוגד לסיסטמה של המשכיות.

נאדיה חילו: אם יש בגני ילדים שיטה כזאת, צריך להמשיך זאת גם בבתי הספר.

נאדיה חילו: אני חושבת, שזה יענה על צורך.

נאדיה חילו: היום מתפתחת שיטה שבאה לחזק את האינטגרציה ולא לשלול אותה.

נאדיה חילו: בגרמניה ובאירלנד, השיטה הזאת מתפתחת.

יואל חסון: אמנם יש לי התייחסות עניינת לעניין, אבל זה נושא כבד, וגם אני לא הייתי בדיונים הקודמים.

יואל חסון: גם הקואליציה לא גיבשה את דעתה.

יואל חסון: אין 100% ביטחון בהחלטה בנושא הזה.

יואל חסון: אני מבקש, לדחות את ההצבעה לישיבה הבאה.

יואל חסון: נדחה את הנושא לדיון הבא, שם נקבל החלטה, ועד אז נוכל לגבש החלטה סיעתית קואליציונית.

יואל חסון: גם בסיעת קדימה לא גיבשו דעה בנושא.

יואל חסון: אני מציע לדחות את זה.

יואל חסון: במידה וזה לא ייעשה, אנחנו ניאלץ להצביע נגד.

מיכאל מלכיאור: מה זה, אנחנו ניאלץ להצביע נגד?

מיכאל מלכיאור: האם אתה מדבר כיו"ר הקואליציה?

יואל חסון: אני מדבר כיו"ר הקואליציה.

מיכאל מלכיאור: אני מקווה, שאתה מבין שיהיו לזה גם סנקציות הפוכות.

מיכאל מלכיאור: בתוך עבודת הקואליציה יש לנו כללים.

מיכאל מלכיאור: זה שאתם מתנגדים לדעת היו"ר ודעת המשרד, זה לא בסדר.

יואל חסון: אני לא יודע מה היא דעת היו"ר.

מיכאל מלכיאור: אני דיברתי חצי שעה, אבל אתה לא היית פה.

יואל חסון: לא ידענו מראש על העניין הזה.

מיכאל מלכיאור: כחבר ועדה וכחבר קואליציה, אני מבקש שתכין את עצמך מראש.

יואל חסון: אתה תוקף את חה"כ גבאי ואותי על זה שאנחנו לא מסכימים איתך.

יואל חסון: זאת שיטה מצוינת.

מיכאל מלכיאור: כן, זאת שיטה מצוינת.

יואל חסון: אז תביא את זה להצבעה, וזה ייפול.

יואל חסון: אנחנו בקדימה רוצים לגבש עמדה.

יואל חסון: אנחנו לא רוצים להיות בהכרח נגד.

יואל חסון: כרגע, נצטרך להיות נגד.

מיכאל מלכיאור: למה אתם צריכים להיות נגד?

מיכאל מלכיאור: השר של קדימה, השר שטרית, שהיה במשרד החינוך היה בעד.

יואל חסון: כרגע הוא לא במשרד החינוך.

מיכאל מלכיאור: יש עכשיו מישהו אחר במשרד החינוך, ואולי זה לא מוצא חן בעיני קדימה.

יואל חסון: אם היה פה נציג של משרד החינוך, נציג השרה, שהיה אומר בצורה ברורה את עמדתו, זה היה שונה.

מיכאל מלכיאור: יש מכתב של המנכ"ל, וזה מספיק מבחינתי.

רונית תירוש: מהקדנציה הקודמת יש התנגדות.

קריאה: בגלל זה היו בחירות.

מיכאל מלכיאור: אם אתם רוצים להיות כפופים ללימור, אז בסדר.

רונית תירוש: אי אפשר להטיל הכל על לימור.

רונית תירוש: אני יותר בקיאה בפרטים.

רונית תירוש: מה מבקש חה"כ חסון?

רונית תירוש: הוא מבקש דחייה עם דיון נוסף.

רונית תירוש: יכול להיות שאנחנו נשתכנע שהטיעונים של העבר הם לא רלוונטיים, ואנחנו נשכנע את הסיעה שלנו להסכים לזה.

רונית תירוש: מה כל כך פסול בזה?

יצחק גלנטי: אני חדש בנושא.

יצחק גלנטי: אני מודה, שלא הכנתי טוב שיעורים.

מיכאל מלכיאור: אתה לפחות בא ומקשיב לדיונים.

יצחק גלנטי: גם אני לא יכולתי להיות מההתחלה, כי הייתי בישיבה של ועדה אחרת.

יצחק גלנטי: לכן, אני מצדד בהצעה של יואל חסון.

טלב אלסאנע: אני חושב, שהנושא הזה נדון ויש התחייבויות משנים קודמות.

טלב אלסאנע: יש צורך ענייני בהקמת המכללה, מכל שיקול שהוא.

טלב אלסאנע: ראשי ממשלה קודמים התייחסו לכך, ויש לנו התחייבויות שלהם.

טלב אלסאנע: פעם אפילו רבין התחייב לכך.

מיכאל מלכיאור: יש החלטת ממשלה.

טלב אלסאנע: במידה והיו"ר מסכים להיענות לדרישה, שזה יהיה קצוב בזמן, מעקב ודרישה לתשובות ענייניות.

טלב אלסאנע: שלא יחזרו אלינו עם אותן תשובות, כי לא בדקו ולא בחנו את הדברים.

דב חנין: קדימה משלימה מהלך.

דב חנין: היא קודם התגרשה מהציבור הרוסי, ועכשיו היא רוצה להתגרש גם מהציבור הערבי.

דב חנין: לאט לאט לא יישאר להם שום ציבור.

יואל חסון: יש פה שיקול אמיתי.

יואל חסון: אנחנו לא רוצים להקים מכללה שתהפוך להיות תא קיצוני.

מיכאל מלכיאור: אי אפשר לקחת דיון מאוד מעמיק בנושא, להיכנס אליו ולומר: "לא שמענו שום דבר".

מיכאל מלכיאור: בניגוד לדעתי, אני אקבל את ההמלצה של יואל חסון.

מיכאל מלכיאור: אני לא חושב, שכך היו צריכים הדברים להתנהל.

מיכאל מלכיאור: אם הוא היה רוצה, הוא היה יכול לפני כן לבוא ולבקש דחייה.

מיכאל מלכיאור: בכל זאת, אני אקבל את דעתך בעניין.

מיכאל מלכיאור: אם אנחנו מקבלים את זה, נקיים ישיבה נוספת בקרוב, ואולי נזמין את השרה לישיבה הזאת.

מיכאל מלכיאור: אנחנו נגבש החלטה, כפי שמקובל בייחסי קואליציה-אופוזיציה, בצורה מסודרת.

מיכאל מלכיאור: אני למדתי את הנושא עד תום, ואני בעד.

מיכאל מלכיאור: אני חושב, שזה חיוני שזה יקרה כמה שיותר מהר.

מיכאל מלכיאור: אני חושב, שחבל שהתהליך הזה הוקפא ב-5 השנים האחרונות.

מיכאל מלכיאור: ועדת החינוך בראשות חה"כ זבולון אורלב, קיבלה החלטה חד משמעית בנושא הזה.

מיכאל מלכיאור: עד שנת 2001 העמדה המקצועית היתה חד משמעית בעד זה.

מיכאל מלכיאור: עמדת המועצה לביטחון לאומי היתה חד משמעית בעד זה.

מיכאל מלכיאור: אני חשבתי, שיש רוח רעננה שנכנסה עם השר שטרית ואחר כך עם השרה יולי תמיר.

מיכאל מלכיאור: אני מקווה, שאנחנו נתגבר על המכשול הזה בדיונים שלנו עד הישיבה הבאה.

מיכאל מלכיאור: אני מקווה, שנוכל לקבל דעה חד משמעית בעניין הזה, גם אם זה ברוב דעות.

מיכאל מלכיאור: זה מותר גם.

מיכאל מלכיאור: אני יכול להגיד לראש העיר, כי המחויבות שלי כיו"ר הוועדה לסוגיה הזאת, היא מחויבות מוחלטת.

מיכאל מלכיאור: זה נחוץ, וכמה שיותר מהר יותר טוב.

מיכאל מלכיאור: אנחנו נעבוד עם הכלים הפרלמנטריים, ולפי הכללים הדמוקרטיים.

מיכאל מלכיאור: אני ממליץ לקבל את הבקשה של ידידי, יואל חסון.

מיכאל מלכיאור: אנחנו נדחה את ההצבעה.

מוחמד ברכה: אני לא אוהב שהחלטה על הקמת מכללה אקדמית, צריכה להיות תלויה בהמלצה של המועצה לביטחון לאומי.

מוחמד ברכה: כנראה שיש פה אדמירלים או גנרלים על, שהם מבינים אפילו יותר מהמועצה לביטחון לאומי.

מוחמד ברכה: מר חסון טרח לומר, כי זה יהפוך לקן של קיצוניות.

מוחמד ברכה: זה דבר פסול ובזוי.

מוחמד ברכה: אין מקום לערבב שיקול פוליטי בסוגיה הזאת.

מוחמד ברכה: אני משוכנע שכמה חברי כנסת לא הגיעו לכאן בשליחות האידיאולוגיה, אלה בשליחות בעלי אינטרסים, שיש להם אינטרס מובהק להכשיל הקמת מכללה אקדמית בנצרת.

מוחמד ברכה: אני מציע, כי לישיבה הבאה תבוא חפים משיקולים של מיליטריזם על.

אלכס מילר: אנחנו חברי ועדת חינוך.

מוחמד ברכה: אני מדבר אליך בן השאר.

אלכס מילר: אני חבר ועדת חינוך.

מוחמד ברכה: אני מדבר אליך בעיקר.

אלכס מילר: האם אתה רוצה שאני לא אגיע לוועדת חינוך?

מוחמד ברכה: להפך.

מוחמד ברכה: אני רוצה שתבוא לייצג עמדה, ולא בשליחות של בעלי אינטרסים.

אלכס מילר: אני לא בשליחות בעלי אינטרסים.

מוחמד ברכה: אתה יודע היטב שאתה בא בשליחות של בעלי אינטרסים.

אלכס מילר: מה שאני חושב, אני אגיד.

מיכאל מלכיאור: לחה"כ מילר יש זכות להביע את עמדתו, כפי שיש לך זכות להביע את עמדתך.

מיכאל מלכיאור: אנחנו נכבד את הדעה אחד של השני.

אליהו גבאי: אני מצטרף לדעתו של חה"כ חסון, שאחרי שנראה את החומר, נחליט.

אליהו גבאי: אני לא הבעתי נגד, אלא רק את מה שנאמר לי על ידי חה"כ אורלב, שהיתה החלטה להתנגד.

אליהו גבאי: עכשיו אני רואה אחרת.

אליהו גבאי: אני מצטרף לדעה, לקיים דיון ענייני וממצה, כאשר כל החומר לפנינו.

מיכאל מלכיאור: תודה רבה, הישיבה נעולה.