ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 17, פרוטוקול מספר 23, 2006-06-26 09:00

מיכאל מלכיאור: בוקר טוב, אני מתכבד לפתוח את ישיבת הוועדה.

מיכאל מלכיאור: אנחנו מברכים את השרה ומצפים בדריכות לשמוע את דברה.

מיכאל מלכיאור: היה ביקוש גדול בוועדה לשמוע על התכנית של השרה, גם לקראת תקציב 2007 ובפרשת הדרכים של החינוך במדינת ישראל.

מיכאל מלכיאור: אמנם קראנו דיווחים בעיתונים על התכנית, אבל אנחנו מצפים לשמוע מהשרה.

מיכאל מלכיאור: השבוע יש לנו בוועדה שבוע של יום לימוד ארוך – שש-שבע ישיבות.

מיכאל מלכיאור: בהמשך היום נקיים ישיבה על מדיניות משרד החינוך להכרת תארים לגבי גמול.

מיכאל מלכיאור: בישיבה ישתתף הנשיא של הישיבה יוניברסיטי, ריצ'רד ג'ואל.

מיכאל מלכיאור: יש לנו גם דבר תורה להתחיל את השבוע, אך מי שאמורה לתת את דבר התורה, אורית נוקד, התנצלה שהיא תגיע באיחור.

מיכאל מלכיאור: שרת החינוך יולי תמיר, בבקשה.

יולי תמיר: אני רוצה להקדים ולומר שאנחנו נמצאים בתהליך של עבודה ולכן המצגת הזאת כבר עוברת שינויים.

יולי תמיר: כידוע לכם, לפני שבוע היינו אצל ראש הממשלה, הצגנו בפניו את המתווה הכללי שתיראו כאן, קיבלנו – כפי שבוודאי שמעתם – בכנס קיסריה ברכת דרך ותמיכה חמה ברעיונות שאציג בפניכם.

יולי תמיר: אנחנו עוברים כבר שלב.

יולי תמיר: היום אנחנו נמצאים בהכנת תכנית אופרטיבית, כלומר בררנו את הדברים המרכזיים מתוך מה שתראו כאן לכלל סדר עדיפויות שעלינו מקובל ונראה ראוי ורצוי.

יולי תמיר: אנחנו מתחילים לתת לזה מספר ותאריך, כדי שאפשר יהיה לחשוב על זה באופן אופרטיבי.

יולי תמיר: הפעם הבאה שנציג את המצגת תהיה בפני הממשלה.

יולי תמיר: זו כבר תהיה מצגת אופרטיבית עם סדרי עדיפויות מתוקצבים לקראת תקציב 2007.

יולי תמיר: שמחתי מאוד לשמע דבריו של ראש הממשלה, אפילו התרגשתי, ואני מקווה מאוד שהאמירות האלה יתורגמו למעשה תקציבי, כי נדמה לי שאנחנו בשלים, גם מבחינת תפיסת העולם וגם מבחינת ההיערכות בשטח, לעשות מעשה אמיתי וללכת לקראת שינוי.

יולי תמיר: אני רוצה לומר משהו על האופן שבו בנינו את השינוי, כדי שתבינו את דרך העבודה שלנו.

יולי תמיר: העבודה נבנתה בשני רבדים: רובד אחד הוא רובד שאפשר לצאת אתו לדרך כבר עכשיו.

יולי תמיר: אחת הבעיות שהציקו לי בעבר היתה שכשבונים שינוי, שעל הנייר נראה אולי מאוד יפה כי הוא בנוי כמכלול, הוא יוצר למעשה מצב שאין לך שום אפשרות להתקדם שום שלב בלי שכל המכלול נע קדימה.

יולי תמיר: ואז אם קורה שיש קשיים באיזושהי נקודה לאורך הדרך, המכלול כולו לא יוצא לפועל.

יולי תמיר: נדמה לי שזה דבר לא נכון ואנחנו צריכים לדעת לפלח.

יולי תמיר: התכנית הזאת בנויה כך שאפשר לפלח אותה לפלחים, כדי שהדברים ינועו כל הזמן.

יולי תמיר: לא שאני מוכנה לוותר על איזשהו חלק, אבל אני גם לא רוצה לתקוע את כל המערכת בגלל ששלב אחד לא מוכן ולא ישים.

יולי תמיר: הדבר השני, וזה בוודאי מוכר ליושב-ראש הוועדה ולחבריה, מהלכים בחינוך הם מאוד איטיים ואל תצפו לא לנסים ולא לדברים שיקרו במהירות.

יולי תמיר: רק קוסמטיקה קורת מהר.

יולי תמיר: כל דבר שאני רוצה לעשות באופן משמעותי, ייקח מספר שנים.

יולי תמיר: לכן צריך לגלות אורך רוח.

יולי תמיר: אני כבר אומרת לכם שגם אם נשקיע את כל המאמץ ואת כל התקציבים ונעשה את הדברים הנכונים, תוצאות בחינות הבגרות שיתפרסמו בשנה הבאה, אלה שנעשו השנה, תהיינה אותו דבר, ואולי כך גם בעוד שנתיים ובעוד שלוש.

יולי תמיר: לכן אחת הסוגיות הכי קשות, ואנחנו מתחבטים בהן הרבה ונשמח גם לשמוע עצות, היא איך אתה מעריך ומודד מה אתה עושה.

יולי תמיר: המדידה אינה יכולה להיות במונחים טריוויאליים.

יולי תמיר: היו שנים שהלחץ להשיג הישגים הוליך לדרכי מדידה לא מאוד מקצועיות.

יולי תמיר: אני לא רוצה ליפול במלכודת הזאת.

זבולון אורלב: לא הבנתי.

מיכאל מלכיאור: דרכי המדידה הפכו להיות העיקר והמהות הפך להיות התפל.

יולי תמיר: דרכי המדידה היו לא איכותיות.

יולי תמיר: אני לא יודעת אם עקבת אחרי הדיון שהיה כאשר פרופ' מיכל בלר הציגה את הבעיות בשיטות המדידה וההערכה של המשרד.

זבולון אורלב: כלומר, שיש תוצאות שמוזמנות מראש?

יולי תמיר: לא, חס וחלילה.

יולי תמיר: לא תוצאות מוזמנות, אבל היו הרבה בעיות בשיטות המדידה וההערכה.

מיכאל מלכיאור: זה גם הפך להיות העיקר.

יולי תמיר: לכן אני אומרת את הדברים האלה בזהירות רבה.

יולי תמיר: הדבר האחרון שאני רוצה לציין לפני הצגת המצגת, וגם הוא חשוב לי לומר – העיקרון המרכזי שעמד לנגד עינינו כשהכנו את החומר היה לא להמציא שום דבר חדש.

יולי תמיר: אני חושבת שהשטח החינוכי סבל מעודף המצאות בשנים האחרונות.

יולי תמיר: כל פעם יש דבר חדש ומאוד קשה למערכת לעכל את זה.

יולי תמיר: המגמה שלנו היתה בדיוק הפוכה – דרך אגב, אתמול עשינו מהלך מאוד חשוב בעניין הזה – ללכת למקומות ששם יש הצלחות, לראות מה נעשה, לשאוב את הידע מהשטח ולנסות להעצים אותו.

יולי תמיר: הערכתי היא שבתחום החינוך כבר נכתבו כל הדוחות האפשריים ונאמרו כל האמירות הראויות.

יולי תמיר: עכשיו צריך לבחור את המיטב במה שיש ולא להשקיע בלהיות יוצא דופן ויצירתי.

יולי תמיר: בדרך כלל זה גורר דברים שבעיני הם פחות משמעותיים.

יולי תמיר: בעיניי, את המיטב אתה מוצא בשטח.

יולי תמיר: אתמול נתנו את פרס החינוך לראשי עיריות – צריך פשוט לבוא וללמוד מהעיריות האלה ולדעת שיש שם דברים שאם רק היו הופכים כלל מערכתיים, הם היו מצליחים.

יולי תמיר: לכן נעשה מאמץ מאוד ניכר לאתר את הדברים שקיימים בשטח ואם אפשר - גם להרחיב אותם.

יולי תמיר: לכן התחלנו לקחת מכל הדוחות הקיימים – היו לפנינו ארבעה-חמישה דוחות: דוח דברת, שני הדוחות של המורים – "הצעד הקובע" ו"עוז לתמורה" – דוח ועדת אלה, דוח שושני ועוד.

יולי תמיר: שמנו את כולם על השולחן, קראנו, ועיינו, ולמדנו את כולם.

יולי תמיר: מתוכם הפקנו את הדברים.

יולי תמיר: דרך אגב, אחד הדברים המעניינים הוא שכשאתה שם את כל הדוחות האלה על השולחן, מידת החפיפה היא מאוד גדולה.

יולי תמיר: בסך הכל אנחנו ממציאים את עצמנו מחדש כל פעם, פחות או יותר לפי אותו מתווה.

יולי תמיר: אפשר גם להגיד במידה מסוימת של סיפוק שההבדלים אינם מרקיעי שחקים.

מוחמד ברכה: זה פרי עבודה של המשרד או זה היה תוך הידברות עם ארגוני המורים?

יולי תמיר: המצגת הזאת נבנתה קודם כל בזכות המשרד.

יולי תמיר: רציתי לומר את זה בסוף, כי בדרך כלל אומרים תודות בסוף, אבל אני אומר את זה כבר עכשיו – קודם כל אני מודה לאנשי המשרד, שאני רואה בהם את הצוות המייעץ הבכיר שלי.

יולי תמיר: יש הרבה ידע במשרד ואין שום סיבה לעקוף אותו או לבטל אותו.

יולי תמיר: הם אנשי הצוות שלי ואתם אני עובדת.

יולי תמיר: אבל כמובן שברור לנו שיש לנו שותפים – גם במורים, גם ברשויות, גם במועצות התלמידים, שנציגם יושב כאן וזה הזמן לברך אותו כי הוא נבחר חדש.

יולי תמיר: ברכות ובהצלחה.

יולי תמיר: הצגנו את המצגת הזאת לכל הגורמים בזמן הכנתה, ובעקבות כל הצגה כזאת המצגת גם השתנתה.

יולי תמיר: ישבנו עם קבוצות רבות, התלבטנו, הראינו את המוצר כמו שהוא היה באותו שלב והמשכנו לשנות ולתקן אותו במהלך הדיונים.

יולי תמיר: בהחלט גם העתיד הוא כזה – אנחנו נפעל ביחד.

יולי תמיר: המבחן שלנו לא יהיה במצגת.

יולי תמיר: ברור לכם שלעשות מצגת זה דבר יחסית קל.

יולי תמיר: הדבר המסובך הוא ליישם.

יולי תמיר: לא יהיה יישום של שום רפורמה בלי שהשטח יטמיע אותה.

יולי תמיר: אם ראשי העיריות לא ירצו את זה – זה לא יהיה.

יולי תמיר: אם המורים לא ירצו את זה – זה לא יקרה.

יולי תמיר: צריך לעבוד – זאת עבודת שכנוע קשה, לא תמיד פשוטה, כי יש פה אינטרסים סותרים, אבל אנחנו עושים אותה לשמחתי בהצלחה.

יולי תמיר: אנחנו בקשר עם כל השותפים ובוודאי עוד יגיעו גם רגעים פחות הרמוניים מאלה, אבל אנחנו נשתדל לצלוח אותם עד כמה שאפשר.

מוחמד ברכה: שמעתם את ועדת המעקב לעניין החינוך הערבי?

יולי תמיר: לא.

יולי תמיר: בעניין הזה קיבלנו שלושה דוחות של החינוך הערבי, אחד מהם אתה העברת לי.

יולי תמיר: דיברתי עם שאווקי חטיב וקבענו שכשנגיע ליישום היותר ממוקד, אני אגיע גם אליכם.

יולי תמיר: זה ברוח הדברים שדיברנו בינינו כשהייתם בפגישה במשרדי.

יולי תמיר: ברגע זה לא התמקדנו במגזר כזה או אחר, אלא בתכנית הכוללת.

יולי תמיר: היישום יהיה שונה ממגזר למגזר.

יולי תמיר: כמו בכל תהליך התחלנו מהמטרות – המטרות בוודאי לא יפתיעו אתכם, אבל נדמה לי שברמת החינוך יש שני סוגים של מטרות: המטרה הראשונה היא מטרה פרטנית, היא מטרתו של הפרט הבוגר, מסיים המערכת, שאנחנו בעצם מופקדים על הניצול של הפוטנציאל שגלום בו ועל היכולת שלו להפוך לאדם בוגר.

יולי תמיר: לכן התחלנו בעצם ברמת הפרט.

יולי תמיר: אחד הגורמים המרכזיים בחברה, שעובר מהפרט לחברה באופן ישיר - אנחנו כמובן רואים את נקודת המבט החברתית כדבר מאוד משמעותי בחזון החינוכי שאנחנו מציגים כאן, בממדים של מדינה יהודית, דמוקרטית, פתוחה, סובלנית ואיכותית.

יולי תמיר: תמונת מצב – הוועדה הזאת מכירה היטב את תמונת המצב.

יולי תמיר: אנחנו נכנסנו בתקופה לא פשוטה ואתם מכירים את כל הנתונים: הישגי התלמידים בירידה, אחוזי הזכאים לתעודת בגרות בירידה, מספר השעות שהופחת הוא אדיר – 250,000 שעות.

יולי תמיר: זו ירידה כל כך משמעותית שייקח לנו הרבה זמן להחזיר.

יולי תמיר: זאת גם הסיבה שהתעקשתי לא לקצץ בשעות – ותודה לאדי הרשקוביץ שעזר לנו רבות כדי שהשנה לא יהיה קיצוץ של 12,000 שעות.

יולי תמיר: חשבתי שהגענו לרף התחתון של קיצוצי שעות ולא נקצץ יותר שעות.

יולי תמיר: אנחנו חייבים למנוע את ההידרדרות בשעות לימוד.

יולי תמיר: יש כמה דברים – ואת זה גם אמרתי לראש הממשלה - שהם מעבר לחזון, הם הבסיס.

יולי תמיר: אם אין לך כיתה ואין לך שעות הוראה, אז כל שאר הדברים מתגמדים כי אתה פשוט לא יכול לבצע שום דבר.

יולי תמיר: יש עלייה באלימות, מדד הדמוקרטיה שלנו בשחיקה, מדד ההזדהות עם המדינה – דבר שאותי באופן אישי מאוד מדאיג – בירידה, שכר המורים ממשיך ונשחק, וכמובן הקיצוצים שהביאו אותנו לתחתית החבית.

יולי תמיר: המסקנה ברורה.

מוחמד ברכה: צריך לתחום את הקיצוצים בתקופה של חמש שנים.

יולי תמיר: חמש שנים של קיצוצים.

יולי תמיר: בהמשך תראו את גרף הקיצוצים.

יולי תמיר: אנחנו מאמינים שאפשר גם אחרת, אני בטוחה שגם אתם, ואני מקווה שנצליח גם לשנות.

יולי תמיר: לגבי הדרך שבה עבדנו – לי מאוד חשוב שכל השינויים המבניים יהיו כפופים לצרכים הפדגוגיים.

יולי תמיר: ההיסטוריה מראה, גם שלנו וגם של מדינות אחרות, שאין קורלציה בין שינויים מבניים להישגים.

יולי תמיר: דרך אגב, הרפורמה היחידה שמדינת ישראל עשתה בהתלהבות גדולה, ונגמרה באנחה גדולה עוד יותר, היא החיטוב – המעבר לחטיבות.

יולי תמיר: כולם אמרו לא ככה, נעשה ככה, נעשה אחרת.

יולי תמיר: אתם יודעים את התוצאה.

יולי תמיר: לכן אני חושבת שצריך להתחיל מהיעד החינוכי והחברתי ואז לבנות את הרפורמה המבנית לתוך היעד הזה.

יולי תמיר: כשהצגתי את זה בכנס קיסריה הרבה אנשים נזעקו, אמרו למה לא רפורמה מבנית.

יולי תמיר: אמרתי: אם נלך בכיוון הנכון, תהיה רפורמה מבנית.

מוחמד ברכה: למה זה לא הוצג בכנסת לפני כנס קיסריה?

יולי תמיר: כי זה הזמן שנקבע לנו בוועדה.

יולי תמיר: דרך אגב, לא הצגתי את המצגת בכנס קיסריה, אלא רק הגבתי על דבריו של ד"ר מומי דהן.

מוחמד ברכה: אני חושב שגם זו שאלה חינוכית – לדחוק את הכנסת לשוליים של קיסריה.

יולי תמיר: אני לא חושבת כך.

יולי תמיר: כאמור, המצגת לא הוצגה שם.

יולי תמיר: אני חושבת שמחובתי להיות שם ובכל מקום שיש דיון על חינוך להציג את עמדתי.

יולי תמיר: הוויכוח שם היה על הנושא הזה – אם המבנה מוביל או הפדגוגיה מובילה.

יולי תמיר: אנחנו אומרים שהפדגוגיה מובילה את המבנה ולא ההיפך.

יולי תמיר: מנופי השינוי: מהפכה פדגוגית, תנופה להצלחה, ערֵבים לכל ילד, המורה הוא המפתח.

יולי תמיר: המנוף הראשון הוא המנוף הפדגוגי – הנושא הזה מלווה את מערכת החינוך.

יולי תמיר: דרך אגב, לא רק את מערכת החינוך הישראלית.

יולי תמיר: יש היום משבר חינוך עולמי שנובע מזה שאנחנו חיים בעולם שהידע בו זמין, מהיר, מגוון.

יולי תמיר: הרבה פעמים הדור הצעיר מוצא את עצמו הרבה יותר זריז ממערכת החינוך.

יולי תמיר: בסוף השבוע הזה הזדמן לי לפגוש את הנשיא של ה"קנדי סקול", שהוא איש public policy בעצמו, ושאלתי אותו מה מטריד אותם בחינוך.

יולי תמיר: זה היה הדבר הראשון שהוא אמר, שהם לא יודעים איך להתאים את המערכות למציאות שאנחנו חיים בה.

יולי תמיר: הכוונה שלנו היא ללכת בשני נתיבים: נתיב אחד הוא נתיב של עולמות ידע – קודם כל לתגבר את לימודי האזרחות.

יולי תמיר: אני מקווה שהחל מתשס"ח כל תלמידי ישראל ילמדו שתי יחידות באזרחות.

יולי תמיר: אני עוד בודקת ומקווה שיש לנו מספיק מורים שאפשר להכשיר אותם.

יולי תמיר: שתי יחידות בשבילי זה לא הסוף, אלא התחלה.

זבולון אורלב: יש שעות?

יולי תמיר: שעות תהיינה, הבעיה שלי היא אם יש מספיק מורים שייכנסו למערכת מוכשרים לעשות את המהלך הזה.

יולי תמיר: אין מדינה בעולם – אני שמחה להגיד שאני אומרת את זה כבר יותר מעשור, כך שזה לא בגלל שישבתי על הכיסא הזה – שככה מתייחסת לחינוך לאזרחות.

יולי תמיר: זו בושה וחרפה.

יולי תמיר: התוצאות ידועות מראש ולכן המהלך הזה חשוב בעיניי.

יולי תמיר: אנחנו מתחילים אותו וננוע בקצב היכולת.

יולי תמיר: יש חומרי לימוד והם טובים בעיניי, שעות נדאג שתהיינה, מורים – אני בודקת.

יולי תמיר: בכל מקרה, אנחנו ננוע במסלול הזה.

יולי תמיר: נתיב שני - זהות יהודית ואהבת הארץ.

מיכאל מלכיאור: מה הכוונה ב"זהות יהודית"?

יולי תמיר: אני מאוד לא מרוצה מהדרך שדוח שנהר מבוצע במערכת.

מיכאל מלכיאור: הוא לא מבוצע במערכת.

יולי תמיר: הוא מגומגם במערכת.

יולי תמיר: על הנושא של אזרחות עבדתי באופן אישי קרוב לעשור, כך שאני מכירה את כל התכניות ויודעת בדיוק מה אני מעדיפה.

יולי תמיר: בעניין הזה אנחנו מתחילים ללמוד ונשמח לשמוע הצעות.

יולי תמיר: היינו מאוד רוצים לדעת מה המגוון שפרוס לפנינו, כי זה דבר שחשוב לי.

מיכאל מלכיאור: אני מציע לקיים ישיבה מיוחדת על הנושא הזה.

יולי תמיר: אני מאוד מאוד אשמח להשתתף בישיבה על הנושא, נזמין את פרופ' שנהר וגורמים אחרים שעובדים בתחום.

יולי תמיר: זה יעזור לנו מאוד.

יולי תמיר: נתיב שלישי – רב-תרבותיות – גישתי ידועה בעניין.

יולי תמיר: אנחנו חברה רב-תרבותית.

יולי תמיר: מזמן ויתרתי על התחושה הזאת שאנחנו הולכים להתעלם מהמציאות המגוונת של החברה הישראלית.

יולי תמיר: מערכת החינוך – אני אומרת את זה בשמחה – היא המקום המרכזי שבו נפגשים הקהלים המגוונים ויושבים ביחד.

יולי תמיר: חשוב לי לתת מקום לכל קבוצה ולכל קהילה.

מיכאל מלכיאור: בצורה מאוד מוגבלת.

מיכאל מלכיאור: הדתיים לא יושבים, הערבים לא יושבים, החרדים לא יושבים, הפריפריה וכו'.

יולי תמיר: כשאני באה לכנסים מקצועיים אני רואה תמונה אחרת.

יולי תמיר: הייתי במכון תלפיות של מערכת החינוך, אשר מחנך מצוינים להיות מורים.

יולי תמיר: נכנסתי לאולם שלא ראיתי כמוהו אף פעם – בצד אחד ישבו בנות מהמגזר הערבי מהמדרשה באום אל-פאחם, באמצע ישבו חבר'ה מאורנים ובצד ישבו חבר'ה מהחינוך הממלכתי-דתי.

יולי תמיר: זה המקום היחידי שבו הם עובדים ביחד.

מיכאל מלכיאור: שם אולי זה קורה, אבל לא בבתי-הספר.

יולי תמיר: אתה יודע את עמדתי והלוואי שכל מגזר היה מוכן להקצות שעות מסוימות כדי לפגוש את המגזר האחר.

יולי תמיר: נגיד בכנות, עיקר הבעיה היא עם המגזר החרדי.

יולי תמיר: יש פגישות – לא מספיק – בין המגזרים האחרים.

יולי תמיר: אני לא חושבת שלמגזר החרדי נוח במפגש פתוח.

יולי תמיר: חבר'ה מרמת אביב לא יבואו לכיתה של המגזר החרדי לחילופי דעות.

זבולון אורלב: עם החבר'ה שלנו הם לא נפגשים.

זבולון אורלב: האם זה מכוון שגם בשקף הנוכחי וגם בקודם הערך "ציונות" נעלם?

זבולון אורלב: יש אזרחות, יש זהות יהודית, ציונות לא קיימת?

יולי תמיר: זו הערה חשובה.

יולי תמיר: זה לא מטעמים אידיאולוגיים.

זבולון אורלב: מטעמים אידיאולוגיים זה צריך להיות כתוב.

יולי תמיר: אתה צודק.

יולי תמיר: הערתך התקבלה וזה יתוקן.

יולי תמיר: עניין האנגלית, אוריינות כלכלית ומשפטית ומגמות טכנולוגיות כולם כרוכים באותו דבר של הרחבת עולמות הידע של הילדים.

יולי תמיר: אני מרגישה שאנחנו לא מאפשרים לבוגר שלנו את היכולת להיות אדם שיודע לתפקד בחברה שהוא חי בה.

יולי תמיר: רוב הבוגרים לא יודעים איך להגיש תביעה משפטית, איך לעשות הסדרי פנסיה.

יולי תמיר: כל הדברים הבסיסיים שמלווים את חייו של האדם הבוגר לא קיימים במערכת.

יולי תמיר: יש היום הצעות כאלה, מספר תכניות יפות וצריך לשאוף שזה ייכלל במערכת החינוך שלנו.

יולי תמיר: מנגד, שיטות הלימוד – פיתוח שיטות למידה מתקדמות, שינוי מרחבי הידע, להטמיע שיח דיגיטלי, שינוי של מבחני הבגרות והנושא של הסביבה החינוכית.

יולי תמיר: הכוונה להתאים את המערכת ואני מקווה שבשבועות הקרובים תיבחר יושבת-ראש מזכירות פדגוגית חדשה שרואה עין בעין אתי את הדברים.

יולי תמיר: יש כאן הרבה מאוד עבודה, עבודה של המשרד, עבודה פנימה אל עצמנו, כדי לראות איך אנחנו מתעדכנים.

מוחמד ברכה: למי פנית?

יולי תמיר: פניתי לפרופ' ענת זוהר מהאוניברסיטה העברית בירושלים וביקשתי ממנה להגיש את מועמדותה.

יולי תמיר: הסתיים המכרז ואני מאוד מקווה שזה הסתיים לטובה.

מוחמד ברכה: היא מועמדת יחידה?

יולי תמיר: לא.

יולי תמיר: המנוף השני – תנופה להצלחה - עוסק בשאלה שהיא מאוד חשובה – והיא גם התקבלה על-ידי ראש הממשלה כשאלה חשובה – מניעת פערים בגיל הרך.

משה גפני: דרך אגב, הדבר היחיד שראש הממשלה דיבר בפאתוס זה על הגיל הרך.

משה גפני: אני חושב שזה הגיל היחיד שעוד לא מבין מי זה ראש הממשלה.

יולי תמיר: נתעלם מהערתו של חבר הכנסת גפני.

משה גפני: הוא מקווה שבעוד 18 שנים הם יצביעו.

יולי תמיר: אני מאוד אשמח אם ההתלהבות לגיל הרך תישמר, כי בעיניי זה נושא שהוזנח במהלך השנים.

יולי תמיר: אנחנו רואים חשיבות אדירה בכל שינוי אופן הטיפול בגיל הרך.

יולי תמיר: כל המחקרים מראים, כולל מחקר שקראתי רק הבוקר, שיש קשר הדוק מדיי במדינת ישראל בין השכלת ההורים להצלחת הילדים.

יולי תמיר: זה מעיד שהמערכת לא מצליחה ליצור שוויון הזדמנויות אמיתי בחברה.

יולי תמיר: הדרך היחידה לשפר את המצב היא לטפל בילדים החל מהרגע הראשון שהם באים במגע עם מערכת החינוך, אם אפשר מלידה, אבל בוודאי מגיל שלוש - כשהם נכנסים למערכת באופן רשמי - ועד כיתה א'.

יולי תמיר: אני מייחסת חשיבות אדירה לשלבים האלה בחינוך ואני מאוד מקווה, וגם מאמינה, שבמקום הזה נעשה מהפכה של ממש.

זבולון אורלב: לא שקלתם להקדים את הגיל משלוש לשנתיים?

יולי תמיר: כרגע זה לא בסמכות משרד החינוך.

יולי תמיר: כידוע לך, יש חלוקה מנהלית - שמחתי מאוד להצעת החוק של חבר הכנסת מלכיאור – ואנחנו אחראים מגיל שלוש ומעלה.

יולי תמיר: אני חושבת שאין טעם לעשות חינוך חובה מגיל שנתיים.

יולי תמיר: בגילאים האלה צריך לפתוח נתיבים שונים שמאפשרים להורים, אבל לא מחייבים את ההורים להיעזר בחינוך.

מיכאל מלכיאור: אבל קשורים למשרד החינוך ולא למשרד התעשייה והמסחר.

יולי תמיר: אנחנו מתחילים מהנושא שדיברתי עליו, מהגדרת ילדים בסיכון חינוכי.

יולי תמיר: כלומר, אנחנו רוצים להתמקד באותן אוכלוסיות שבהן יש סכנה לילדים.

יולי תמיר: כמו שאמרתי, קל לאתר את האוכלוסיות האלה, הן כולן אוכלוסיות שמאופיינות על-ידי השכלת ההורים והכנסתם.

יולי תמיר: יש לנו קורלציות מאוד משמעותיות ואנחנו ניעזר בהן כדי להגדיר ילדים בסיכון ולאתר אותם.

יולי תמיר: מבחינתי שלב האיתור מאוד חשוב.

יולי תמיר: ברגע שאתה מאתר, ואתה מאתר מוקדם, אתה יכול לעסוק גם במניעה.

יולי תמיר: ראינו כמה מודלים של איתור ומניעה בגיל צעיר מאוד ואנחנו עוד בודקים אותם.

יולי תמיר: ננסה ליישם ולהרחיב אותם במערכת החינוך כולה.

מיכאל מלכיאור: אני מקווה שנציגי משרד האוצר מקשיבים טוב.

יולי תמיר: דרך אגב, גם בהצעות משרד האוצר, כפי שהוגשו בכנס קיסריה, לטיפול בבעיית העוני, הוקדש פרק לא קטן לטיפול בגיל הרך, כך שאולי בעניין הזה אין מחלוקת.

זבולון אורלב: צוין שם גם סכום?

יולי תמיר: לא, אבל היה פרק מיוחד לזה.

זבולון אורלב: בפרוזה הם תמיד חזקים.

יולי תמיר: יותר טוב להתחיל בהסכמה, לפחות עקרונית, מאשר במחלוקת.

יולי תמיר: על העניין הזה יש הסכמה.

יולי תמיר: אנחנו מסתכלים על הגיל הרך, וזה מאוד חשוב, לא רק כבייביסיטר, אלא כגורם חינוכי.

יולי תמיר: נדמה לי שיותר מדיי שנים הסתכלו על הפעילות לילדים בפעוטונים ובגנים כסוג של פעילות למען הילד בזמן שהאמא עובדת.

יולי תמיר: מה שעניין יותר היה העבודה של האם מאשר ההשכלה של הילד.

יולי תמיר: אנחנו רוצים להפוך את נקודת המבט.

יולי תמיר: דרך אגב, ברוח זו - אתם יודעים שהיה בג"ץ נגד משרד החינוך שלא אפשר לנו להמשיך את יום חינוך ארוך בגנים במתכונת הקודמת.

יולי תמיר: השר שלפניי סגר לחלוטין את יוח"א בגני הילדים.

יולי תמיר: אנחנו, ברוח הדברים האלה, התעקשנו לקיים את יוח"א כפי שהיה ולהוסיף עוד 700 גנים.

יולי תמיר: רוב הגנים האלה יהיו – חבר הכנסת ברכה, כדאי להקשיב למשפט הזה – במגזר הערבי, כי אנחנו הולכים מאשכול 1 ומעלה.

יולי תמיר: צריך לדעת ששם זה לא משרת בהכרח אמהות עובדות, כי האמהות ברובן לא עובדות, אבל זה משרת את הילדים וזה מה שחשוב לנו.

זבולון אורלב: אני מברך על ההרחבה, אבל נדמה לי שלפי חוק יוח"א השרה צריכה לפרסם את זה בצו אחרי אישור ועדת החינוך והתרבות.

יולי תמיר: אנחנו נגמור את הסקר כדי לדעת איפה אנחנו יכולים לפתוח.

יולי תמיר: קיבלנו תקציב ל-700 גנים נוספים, אנחנו עושים בדיקה היכן זה יהיה בדיוק ואז זה יגיע אליכם לאישור.

יולי תמיר: יתווספו על ה-500 הקיימים עוד 700 גנים.

יולי תמיר: אני חושבת שלסגור את היוח"א הנוכחי היה פשוט עוול, אסור היה לעשות את זה.

יולי תמיר: אני מוכנה לקחת את הסיכון שאנחנו סוגרים לאט את פער האשכולות, אחרת לא יהיה שום דבר – לא ה-700 ולא ה-500.

יולי תמיר: דרך אגב, אני חייבת לומר שמאוד התרגשתי במפגש עם השלטון המקומי, שם נאמר באופן חד-משמעי, מכל ראשי הערים, למרות שהם יודעים את המשמעות, שנשים דגש על המגזר הערבי.

יולי תמיר: אני חושבת שזה הראה סולידריות מאוד חשובה ברמה המוניציפלית.

יולי תמיר: רוב 700 הגנים שיתווספו יהיו במגזר הערבי.

יולי תמיר: כמובן שזה בכפוף לתנאים שיאפשרו את זה.

יולי תמיר: היעד הוא להגיע למצב שמלווים כל ילד שמצוי בסיכון חינוכי, בשיתוף עם ההורים.

יולי תמיר: כאמור, יש מודלים כאלה ואנחנו רוצים להרחיב אותם.

מיכאל מלכיאור: כמה גנים יש היום במסגרת יוח"א?

יולי תמיר: במסגרת יוח"א היו 525 גנים ועוד 700 שנוסיף עתה.

יולי תמיר: אני אשמח להגיע שנית לוועדה כשתהיה המצגת האופרטיבית, ואז גם יהיו גם הנתונים המדויקים איפה הגנים וכו'.

יולי תמיר: חלק ממכלול שוויון הזדמנויות מלידה כולל גם צמצום הפער הדיגיטלי.

יולי תמיר: המנוף השלישי הוא מנוף של תיאום בין מערכתי למען הילד.

יולי תמיר: אחד הדברים שמציקים לי כבר הרבה שנים, שאני מרגישה שלילדים במדינת ישראל אין כתובת אחת.

יולי תמיר: כשהם מעבר לקו הנורמטיבי – אם מדובר בנערות במצוקה, אם הם מגיעים מעבר לרף – אז מטפלים.

יולי תמיר: בתי-הספר, למרות שיש להם שירותים מפוארים – גם שפ"י הוא שירות מעולה, גם קידום נוער הוא פרוייקט יוצא מהכלל – הם לא מתוקצבים.

יולי תמיר: אנחנו לא שמים עליהם מספיק דגש.

יולי תמיר: אנחנו רוצים לעשות מערך שמחזק את השירותים הללו, בשיתוף הרמה המוניציפלית, בשיתוף הגופים הלא-פורמליים.

יולי תמיר: אתמול, בחלוקת הפרסים של החינוך היישובי, חלק מהפרסים ניתנו בדיוק על הדבר הזה.

יולי תמיר: עירייה שעובדת נכון יוצרת את המעטפת הזאת ואנחנו רוצים לתגבר אותה ולתת לה גב.

יולי תמיר: המערך הזה יכלול תיאום הטיפול בתלמיד ומניעת נשירה.

יולי תמיר: הרב מלכיאור דיבר על זה כמה פעמים, נדמה לי שזה דבר מאוד חשוב וננסה לעשות כל מה שאפשר כדי למנוע נשירה.

יולי תמיר: למנוע הנשרה הפך יעד בצדק, אבל הרבה פעמים זה שהילד נשאר במערכת לא אומר שהוא טופל.

יולי תמיר: חשוב לי מאוד, יותר משחשוב לי המספר הטכני של הנשירה, שהילדים שנשארים יטופלו, כי אם השארת אותו במערכת רק כדי לומר שהוא לא הונשר, לא עשית שום דבר.

יולי תמיר: מניעת אלימות היא יעד לאומי.

יולי תמיר: אנחנו נעשה כמיטב יכולתנו.

יולי תמיר: צריך לומר את האמת – אף אחד לא יודע בדיוק מה המרשם.

יולי תמיר: יחד עם הביטוח הלאומי נתגבר את הפרוייקט של "עיר ללא אלימות".

יולי תמיר: למשרד החינוך עצמו יש כמה פרוייקטים מאוד יפים.

יולי תמיר: נדמה לי שפרוייקט אס"א נמצא היום ב-60 בתי-ספר ואנחנו רוצים לתגבר אותו.

יולי תמיר: את מה שמוצלח אנחנו נעצים.

מיכאל מלכיאור: יודעים מה המרשם שלא.

יולי תמיר: למען האמת, גם את זה לא יודעים.

יולי תמיר: בשבועות האחרונים קראתי הרבה מאוד מחקרים בעניין הזה, אין מסקנה חד-משמעית.

יולי תמיר: הכי נכון לומר שבכיתות קטנות ואינטימיות בבתי-ספר מושקעים יש מעט אלימות.

יולי תמיר: דוח ועדת אלה הסיק מזה שכל הכיתות צריכות להיות בנות 20 תלמידים.

יולי תמיר: אני בעד, אבל אני חושבת שברגע זה האוצר מקבל התקפת לב, עוזב את החדר ולא שב אליו.

יולי תמיר: אין אפשרות לעשות את זה.

יולי תמיר: לפיכך, בתוך הדברים הקיימים אנחנו נשתדל למצות את המרב.

משה גפני: למשרד האוצר יש מספיק כסף, הוא רק נותן את זה לדברים אחרים.

יולי תמיר: אני בעד זה שוועדת החינוך תתייצב כאיש אחד למען תקציב החינוך, ואני אודה לכם.

יולי תמיר: מפעל ההזנה עומד כבר עכשיו לעבור הרחבה מסוימת.

יולי תמיר: אני רוצה שהוא יורחב בצורה עוד יותר מקיפה.

זבולון אורלב: מה זה "מסוימת"?

יולי תמיר: עוד אין לי את המספר הסופי, אבל הוא יגדל.

יולי תמיר: אני מניחה שהוא יגדל באחוזים מאוד ניכרים.

יולי תמיר: אנחנו עובדים על זה וברגע שזה יהיה בידינו, זה גם יגיע אליכם.

יולי תמיר: כפי שאתם יודעים, הפרדתי את ההזנה מתשלומי הורים.

יולי תמיר: מאוד לא אהבתי – וגם אמרתי את זה בשנה שעברה – את הטבלה של השתתפות הורים.

יולי תמיר: אנחנו עובדים על טבלה חדשה והכל יובא לאישורכם.

אבי קמינסקי: שיעור ההשתתפות ישתנה?

יולי תמיר: בהחלט.

מיכאל מלכיאור: האם יחזירו גם את האחיות והפסיכולוגים, את כל הטיפול האמיתי שהיה פעם בבתי הספר?

יולי תמיר: לצערי הרב עניין האחיות אינו בסמכותי, הוא במשרד הבריאות.

יולי תמיר: הדבר הראשון שעשיתי כשנכנסתי לתפקידי היה להתחיל תיאום עם שר הבריאות החדש.

יולי תמיר: הוא יודע שזה חשוב לי מאוד.

יולי תמיר: הוא אומר שהוא פועל למען זה.

יולי תמיר: אני אפגוש אותו בעוד כשבוע ואני מקווה שיהיה שינוי.

יולי תמיר: בכל מקרה, זה לא מתקציבנו ולא בסמכותנו.

יולי תמיר: מה לעשות, למשרד החינוך יש אזורי חפיפה עם משרדים שונים ובנושאים האלה אנחנו גוף מייעץ ולא גוף קובע.

יולי תמיר: אני יכולה להחליט רק על מה שבסמכותי.

מיכאל מלכיאור: לגבי הטיפול בתלמיד – קיצצו בשעות גם לאורך וגם לרוחב.

מיכאל מלכיאור: ברוחב קיצצו את כל מה שאפשר לטפל בתלמיד הבודד.

יולי תמיר: אני רוצה להוסיף לנושא הזה.

יולי תמיר: אני חושבת שזו אי-הבנה לומר ששעה שהיא לא פרונטלית היא שעה מבוזבזת.

יולי תמיר: בעשייה החינוכית יש הרבה שעות טיפול שהן חיוניות.

יולי תמיר: דרך אגב, ילד לא מטופל בכיתה נורמטיבית, מפריע לשאר התלמידים.

יולי תמיר: כשדיברנו עם החבר'ה הצעירים במועצות התלמידים, אחד הדברים שהם ציינו, בצדק, זה שלפעמים ילד אחד מפריע לכיתה שלמה והוא לא מטופל.

יולי תמיר: הילד לא אשם כי אין לו גוף מטפל, אבל התוצאה היא שכל הכיתה מתעכבת.

יולי תמיר: זה בעיניי עניין זול להפליא – תדעו לכם שבתחום הזה של מעטפת הגנה לתלמיד, לא רק ביחס למניעת הוצאות עתידיות למשברים, אלא גם בכלל, אפשר במספרים יחסית צנועים להחזיר את המעטפות האלה לתפקוד.

יולי תמיר: הן מאוד חשובות בעיניי ואני מאוד מחזיקה מהתפיסה שאומרת שבית-הספר הוא המקום שבו צריכה להיות לילדים אוזן קשבת.

יולי תמיר: אפשר להגיד את זה חד-משמעית – בני הנעורים בישראל, לא כולם, אבל באחוזים ניכרים, נמצאים בהתמודדות מאוד קשה עם משברים אישיים.

יולי תמיר: קראתם היום את הסיפור על הסנפה של דבק, על סמים, על אלכוהול, על אלימות.

יולי תמיר: אנחנו לא יכולים להתעלם מזה ומשרד החינוך לא יכול להגיד שהוא מתמקד באחוז מקבלי תעודת בגרות.

יולי תמיר: תאמינו לי, פחות מעניין אותי הדברים המדידים פורמלית, מעניינת אותי האווירה החינוכית בבית-הספר, גם אם היא לא מתורגמת ישירות לציונים, כי אנחנו מופקדים על החיים של הילדים מעבר לעניין הציונים.

יולי תמיר: הישגים לימודיים זה דבר חשוב, אי אפשר לעשות רדוקציה של כל בית הספר רק לעניין הזה.

יולי תמיר: הדבר האחרון – תנועות הנוער, המתנ"סים והחברה האזרחית, הגופים המתערבים, אולי כדאי לקרוא להם המעורבים.

יולי תמיר: כאן צריך לעשות הרבה סדר, אנחנו מתחילים לעשות אותו.

יולי תמיר: אני מברכת על השותפות של החברה האזרחית, אבל צריך לעשות את זה בצורה יותר מסודרת ותחת פיקוח.

יולי תמיר: במהלך השנה הזאת זה יקרה.

יולי תמיר: אני מגיעה ללב העניין – וזה המורים.

יולי תמיר: אנחנו רואים במורים את הגורם המרכזי שיכול להניע שינוי.

יולי תמיר: פתחתי ואמרתי ששום דבר לא יכול לקרות בלי שהמערכת החינוכית בשטח מטמיעה את השינוי ומשנעת את המערכת.

יולי תמיר: אני מאוד מקווה שנגיע להסכמה גם עם המורים וגם עם האוצר על אופן התייחסות, תקצוב, ועיצוב של עבודת המורים.

יולי תמיר: יש בעיניי התקרבות, יחסית גדולה.

יולי תמיר: לקחתי את "עוז לתמורה", את "הצעד הקובע", את דוח ועדת דברת.

יולי תמיר: שמנו את כולם על נייר אחד, ההבדלים הולכים ומצטמצמים.

יולי תמיר: מתוך התחושה הזאת אפשר לדעתי לחזור לשולחן המשא ומתן ולהתחיל לבנות הסדר.

יולי תמיר: הדבר כולל: חיזוק מעמד המורה - זה מתחיל מהדבר הכי פשוט, מהשיח החינוכי.

יולי תמיר: השיח החינוכי של השנים האחרונות הדגיש את המורים השחוקים.

יולי תמיר: זה לא שאין מורים שחוקים במערכת.

יולי תמיר: בכל מערכת שיש בה יותר מ-100,000 איש יש אנשים שחוקים.

יולי תמיר: דרך אגב, יש חברי כנסת שחוקים, שרים שחוקים, פקידים שחוקים.

משה גפני: אני, כחבר כנסת שחוק, אני רואה כל הזמן שמעצימים את מעמד המורה ולא משלמים לו יותר משכורת.

משה גפני: כל הזמן, אני כבר שחוק.

יולי תמיר: אתה חבר הכנסת ששומר על רוח הנעורים הכי מפליאה בעולם.

משה גפני: לא, אני כבר שחוק.

משה גפני: כל הזמן אומרים ולא מעלים את המשכורות.

יולי תמיר: כמו שאמרתי בראשית דבריי, שום מערכת לא יכולה לפעול כשלא נותנים לה את הקרדיט הראוי.

יולי תמיר: גם היום צריך עדיין לעשות כברת דרך לא קטנה כדי להחזיר את הכבוד של המורים ולהעמיד אותם במקום שהם נמצאים בו באמת.

יולי תמיר: אני לא רוצה לייפות שום דבר, אבל אני לא חושבת שצריך להשחיר את המערכת.

יולי תמיר: בשטח, בכל מקום, אני פוגשת בתי ספר יוצאים מן הכלל ומורים נהדרים שלפעמים עושים עבודה בתנאים בלתי אפשריים.

יולי תמיר: הביקור האחרון שלי היה בשער הנגב, אצל המורים שעובדים תחת המתקפה של הקסאמים.

יולי תמיר: צריך להצדיע לכל אחד מהם.

יולי תמיר: הם עובדים בתנאים בלתי אפשריים, בלחץ אדיר, עם תלמידים שמצויים במצוקה לא קטנה.

יולי תמיר: ישבתי עם המורים והתגאיתי בהם.

יולי תמיר: צריך להגיד גם את זה.

יולי תמיר: צריך לתת לכל אדם את התחושה ששווי ערכו כאופי מעשיו.

יולי תמיר: כנ"ל המנהלים.

יולי תמיר: אני חושבת שצריך להעצים את המנהלים במערכת.

יולי תמיר: הכשרת מנהלים והעצמת מנהלים היא דבר חשוב.

יולי תמיר: עניין השכר – בכוונה ובמודע אני לא מנהלת פה משא ומתן על השכר.

יולי תמיר: דיברתי על זה גם עם חבריי בארגוני המורים.

יולי תמיר: אנחנו נצטרך ללכת למהלך משותף עם הממשלה והאוצר.

יולי תמיר: אני יודעת בדיוק מה הם רוצים, הם יודעים את עמדתי וגם האוצר יודע אותה.

יולי תמיר: השכר הנוכחי הוא בלתי אפשרי.

יולי תמיר: אי אפשר להישאר – ובזה אני מסכימה עם חבר הכנסת גפני – במתכונת השכר הנוכחית.

יולי תמיר: צריך לעשות שינוי ושיפור מהותי.

יולי תמיר: דרך אגב, נדמה לי שמוסכם גם על המורים וגם על האוצר וגם עליי, שהשינוי הזה הוא שינוי כוללני, כלומר, בשבוע העבודה, בשעות העבודה, בהכשרה המקצועית, במסלולי פרישה, במסלולי קידום.

יולי תמיר: זו חבילה – כל צד נותן ומקבל.

זבולון אורלב: הבעיה היא שזה אפילו לא מוגדר כיעד.

זבולון אורלב: למה להחביא את זה?

זבולון אורלב: למה לא לומר למורים שיש בשורה?

יולי תמיר: אין לי ספק שכל המורים במדינת ישראל שמעו את דבריי החד-משמעיים ששכר של מורה כיום הוא בלתי מספק בעליל, שצריך להיות שינוי בשכר.

יולי תמיר: שמנו כיעד את העניין של הוראה כמקצוע מועדף.

יולי תמיר: מה שעומד מאחורי זה הוא שאני רוצה שהעלאת השכר של המורים לא תהיה אך ורק בגובה הסכמי השכר במשק, כי אם זה יהיה רק זה בעצם לא עשינו שום דבר לשנות את מדרג השכר.

יולי תמיר: עמדתי זו ידועה גם למורים וגם לאוצר וגם לראש הממשלה.

יולי תמיר: אני לא נכנסת פה למשא ומתן איך זה יהיה, כי אני לא חושבת שזה נכון.

יולי תמיר: משאים ומתנים לא מנהלים בצורה הזאת.

זבולון אורלב: השאלה היא אם אחרי שאת מציגה את המצגת הזאת לראש הממשלה ולשר האוצר הם אומרים: יצאנו מצוין, אנחנו לא צריכים לשפר את שכר המורים.

זבולון אורלב: כי מה שאת מבינה, הם לא מבינים.

זבולון אורלב: מדוע לא לכתוב את זה גלוי?

יולי תמיר: הסר דאגה מלבך, העניין הובן בצורה ברורה וחד-משמעית.

יולי תמיר: דרך אגב, במצגת המפורטת יש גם טבלאות יותר מפורטות.

יולי תמיר: לא כל דבר בכל מקום צריך לעשות באותה צורה.

יולי תמיר: אין לאף אחד ספק בעניין שלהערכתי אי אפשר לעשות שום שינוי אמיתי בלי הסכם, והסכם כולל בראש ובראשונה עניין של שכר.

יולי תמיר: אני לא חושבת שלמישהו יש ספק בעניין הזה.

יולי תמיר: כאמור, שינוי שכר המורים כולל גם את שינוי מבנה שבוע ההוראה, מחויבות לקוד אתי מקצועי – דבר שארגוני המורים העלו והוא מאוד יפה בעיניי – ולמידה לאורך החיים, מסלולי לימוד והתקדמות.

יולי תמיר: כל המכלול הזה לא יזוז ללא הסכמה ובמשא ומתן, שאני מקווה שנוכל להיכנס אליו בהקדם.

יולי תמיר: השותפים – נציגיהם יושבים סביב השולחן הזה – המורים, המנהלים, סגל מערכת החינוך, ההורים, הקהילה המקומית, מועצות התלמידים והנוער, תנועות הנוער ומערכת החינוך המשלים, השלטון המקומי, ארגוני החברה האזרחית, קרנות ותורמים.

יולי תמיר: חשוב לנו ואנחנו נעשה מאמץ לקבוע מדדי ביצוע.

יולי תמיר: נכניס אותם לתוך התכנית, הם לא בהכרח המדדים הטריוויאליים.

יולי תמיר: נצטרך לבדוק את עצמנו ולחשוב איך עובדים.

יולי תמיר: תקציב החינוך - בסוף, זה הכל כסף.

יולי תמיר: אתם כמובן יודעים את המספר שעבר בוועדת החינוך אין ספור פעמים.

יולי תמיר: יותר מ-3 מיליארד ירדו ממערכת החינוך בחמש שנים.

יולי תמיר: חמש השנים הרעות של מערכת החינוך השאירו אותה בלי אוויר.

יולי תמיר: לכל אחד פה יש לו נגיעה בנתח מסוים של החינוך – אחד מתעסק בחינוך המיוחד, אחד ברשויות, אחד בנוער.

יולי תמיר: כל אחד יודע מהי העלות של הפרוייקט שיקר ללבו והוא יבין מה המשמעות של 3 מיליארד.

יולי תמיר: 3 מיליארד - זה להוציא ממערכת החינוך את כל האוויר שהיה לה.

יולי תמיר: אני אומרת את זה, כי קיבלנו מערכת בלי אוויר, כמו אחד שצלל מתחת למים ואם הוא לא ירים את הראש ולוקח אוויר, הוא לא יוכל להמשיך.

מיכאל מלכיאור: מה גם שהגידול הטבעי לא נספר בזה.

יולי תמיר: בגרף המוצג עתה אפשר לראות את השינוי השנתי במספר התלמידים ובתקציב משרד החינוך.

יולי תמיר: התקציב ירד, מספר התלמידים גדל.

יולי תמיר: יש עוד ממד אחד שצריך לקחת אותו בחשבון – מיהו התלמיד במדינת ישראל.

יולי תמיר: הגידול העצום בעוני של ילדים גרם לכך שהיום הילדים שנכנסים לכיתה הם יותר עניים, הם יותר מוחלשים והם זקוקים ליותר סיוע.

יולי תמיר: בנוסף לכך, המערכות התומכות שהיו להם, גם מחוץ למשרד החינוך, נחלשו.

יולי תמיר: אז אין למורה על מי להישען, לא תמיד הוא יכול להפנות את זה לעובד סוציאלי או למישהו שתומך במערכת, כי מערכת הרווחה מאוד נחלשה.

יולי תמיר: התלמידים יותר חלשים והקושי גדל.

יולי תמיר: פרופ' דן בן-דוד טוען תמיד שבמערכת יותר מדיי כסף, הוא רק עוד לא אמר לי מאיפה אני יכולה לקצץ, כי לא אכפת לי לשמוע עצות טובות מכל אחד.

יולי תמיר: בכנס קיסריה היה דיון בשאלה אם נכונה הטענה שמדינת ישראל משקיעה יותר בחינוך ממדינות אחרות ומקבלת פחות.

יולי תמיר: גם אני למדתי סטטיסטיקה וגם אני יודעת שאפשר להציג כל מספר בשלושה אופנים שונים.

יולי תמיר: פעם זה ייראה הרבה, פעם זה ייראה מעט ופעם זה ייראה בדיוק בסדר.

יולי תמיר: מספרים לא משכנעים אותי בעניין הזה, כי המצגות מתעתעות בנו.

יולי תמיר: בהקשר הזה יש דבר אחד שמאוד חשוב לומר אותו – לאורך כל השנים מדינת ישראל מתמודדת עם אתגרי חינוך שאף מדינה בעולם לא התמודדה עמם.

יולי תמיר: קודם כל עלייה.

יולי תמיר: דרך אגב, מחר אני נוסעת לכנס שרי חינוך של ה-OECD.

יולי תמיר: חלק מהמטרה של הנסיעה הזאת הוא ללמוד קצת מה קורה במדינות אחרות.

יולי תמיר: גרמניה המערבית ספגה לתוך מערכת החינוך שלה את גרמניה המזרחית.

יולי תמיר: היא לא הזיזה אנשים ממקומם, היא לא לימדה אותם שפה.

יולי תמיר: היא פשוט הרחיבה את מערכת החינוך שלה.

יולי תמיר: גרמניה הגדולה קיבלה את זה ומערכת החינוך קרסה.

יולי תמיר: מדינות - כמו צרפת, אנגליה, גרמניה - שמתמודדות עכשיו עם מהגרים, מערכות החינוך שלהן קורסות.

יולי תמיר: לפני שבועיים התפרסמה בניו-זוויק כתבה מזעזעת על השאלה למה מערכת החינוך האירופאית קורסת.

יולי תמיר: התשובה: מהגרים.

יולי תמיר: אנחנו קלטנו יותר עלייה מכולן, אנחנו חברה יותר רב-תרבותית מכל החברות של ה-OECD, שאליהן משווים אותנו, אנחנו חברה שהילדים בה חווים חוויות קשות.

יולי תמיר: ללמד ילד בשדרות או בכל עיר אחרת במדינת ישראל שעברה טראומה ביטחונית, זה דבר קשה.

יולי תמיר: לכאורה אף אחד לא סופר את זה, זה לא שעות, זה לא הוצאה של המערכת, אבל תאמינו לי שילד כזה במערכת חינוך דורש פי שניים תשומת לב ולפעמים פי שלושה, כי אולי הוא לא הולך לשירותים לבד ומישהו צריך ללכת איתו, כי אולי הוא לא מסוגל להקשיב וצריך ללמד אותו ארבע פעמים את אותו נושא.

יולי תמיר: אף אחד לא סופר את זה בעלויות של מערכת החינוך שלנו.

יולי תמיר: בסוף, מעל לכל הדברים האלה, צריך לזכור שמערכת החינוך הישראלית מתמודדת עם עוני של ילדים מהגדולים בעולם.

יולי תמיר: כשאומרים לנו שאנחנו מוציאים יותר מדיי כסף, צריך לזכור באיזה תנאים אנחנו עובדים.

יולי תמיר: זה דבר שהוא מאוד משמעותי, כי המערכת סופגת את החברה פנימה והיא צריכה לעבד אותה באופן אחר.

יולי תמיר: כשהמערכת לא יודעת לעשות את זה, מתלוננים עליה בצדק, אבל את הכלים היא צריכה לקבל.

יולי תמיר: למה להשקיע בחינוך - ככל שאנשים משכילים יותר, הם מועסקים יותר, ככל שהם משכילים יותר – גם השכר שלהם גבוה יותר.

יולי תמיר: זה דבר משמעותי ביותר בראייה של משק את אופן הצמיחה שלו.

יולי תמיר: עניין המניעה – על כל דולר שמושקע בגיל הרך, נחסכים ששה-שבעה דולר בגילאים המבוגרים יותר.

יולי תמיר: דרך אגב, הנתונים האלה הם חד-משמעיים, כמעט אחידים לכל המדינות בעולם.

יולי תמיר: יש מעט נתונים שהם cross cultural - חוצים תרבויות – וזה נתון חד-משמעי בכל העולם.

יולי תמיר: את העניינים התקציביים אני אשאיר לדיונים בממשלה.

משה גפני: אני במתח כבר חצי שעה.

יולי תמיר: אני מוכרחה להשאיר אותך במתח עוד כמה שבועות.

משה גפני: את כל זה ידעתי, חיכיתי לראות מה הולך לקרות.

משה גפני: ראש הממשלה ושר האוצר עם כל מה שאמרת לנו עכשיו?

יולי תמיר: כן.

יולי תמיר: עם שר האוצר עוד לא ישבתי בארבע עיניים, אבל ישבתי עם אנשי משרדו.

יולי תמיר: ראש הממשלה ראה את המצגת.

יולי תמיר: שמעת את דבריו בכנס קיסריה.

משה גפני: אני מתנצל.

משה גפני: אני פשוט מדבר בשם יולי תמיר לו היתה יושבת עכשיו במקומי.

יולי תמיר: לסיכום, אין לי אשליה, וגם אני פה מספיק שנים, כדי לדעת שהמרחק להגיע להסכמות תקציביות הוא גדול.

יולי תמיר: כשהולכים לעשות שינוי קודם כל צריך לשרטט כיוון – אני, לפחות, לא יודעת איך פועלים ללא כיוון.

יולי תמיר: בעליסה בארץ הפלאות – אני לא יודעת אם מרשים לקרוא את זה – כשהיא מסיימת את צניחתה והיא פוגשת את חתול הצ'יזר שיושב על העץ על פרשת דרכים, והיא שואלת אותו: באיזו דרך עליי ללכת?

יולי תמיר: הוא אומר לה: לאן את רוצה להגיע?

יולי תמיר: היא עונה: אני לא יודעת לאן אני רוצה להגיע.

יולי תמיר: אז הוא אומר: זה לא חשוב לאן תלכי.

יולי תמיר: קודם כל שרטטנו כיוון כדי שנדע לאן אנחנו רוצים להגיע ויהיה לנו יעד.

יולי תמיר: מתוך הכיוון הזה אנחנו נצטרך באופן ריאלי לפרוט אותו גם לצעדים אופרטיביים, גם לצעדים הדרגתיים, כי הרי לא נעשה את הכל בעת ובעונה אחת, וגם להביא איזשהו אופק תקציבי.

יולי תמיר: אנחנו נגיע לדיונים עם האוצר, אני בטוחה שיהיו לנו ויכוחים מרים וקשים, אבל אני רוצה לצאת מתוך נקודת הנחה, לפחות כרגע – אני תמיד אומרת שזכות התמימות שמורה לאלה שעוד לא נכוו – שנוכל להשיג את מה שאנחנו רוצים.

יולי תמיר: ב-2006 יצאנו לא רע.

יולי תמיר: אם ננהל את הדיון התקציבי ב-2007 ונצא וידינו על התחתונה, נבוא לבכות.

יולי תמיר: אבל עדיין אין לנו סיבה, כי עוד לא עשינו דבר.

יולי תמיר: דרך אגב, עדיין לא הצגנו את התביעה הכספית בצורה מסודרת לשנה הבאה.

מיכאל מלכיאור: אני מודה לשרה על הצגת הדברים.

מיכאל מלכיאור: אנחנו יכולים להזדהות, לפחות אני, גם עם שינוי המגמה לגבי היעד המרכזי - היעד הפדגוגי-חינוכי במרכז ולא השינוי המבני.

מיכאל מלכיאור: אני חושב שזה כיוון מאוד מבורך.

מיכאל מלכיאור: אנחנו חוששים – וזה מה שמבטא פה חבר הכנסת גפני – שמשרד החינוך היום, בגלל מה שהיה בעבר, צנוע מדיי בדרישות.

מיכאל מלכיאור: אני אומר את זה בשם חברי הכנסת הרבים שיושבים סביב השולחן הזה.

מיכאל מלכיאור: אנחנו חוששים מזה, כי הפער הוא כל כך גדול והוא אף גדל מאוד בשנים האחרונות, שדורשים רק להגיע כדי להגיע למצב שהיה לפני חמש שנים.

מיכאל מלכיאור: צריך את הבסיס הזה ואי אפשר לחכות עם זה עוד כמה שנים, מה גם שאין סיבה לחכות עם עוד כמה שנים, כי אנחנו יודעים שאחר כך נשלם על זה הרבה יותר בעתיד.

מיכאל מלכיאור: לא מסתכלים על זה רק כעניין כלכלי ומה שהשרה ציינה לגבי הגיל הרך, נכון גם בהמשך.

מיכאל מלכיאור: מה שלא מטפלים בכיתה א' וב' עולה הרבה יותר אחר כך.

מיכאל מלכיאור: זה נכון לאורך כל הדרך ולכן אין כאן בכלל חיסכון.

מיכאל מלכיאור: כשמסתכלים על הכל בראייה של הוצאה מיידית, אי אפשר לראות את התמונה הכללית.

מיכאל מלכיאור: זה דבר שתמיד חסר לנו בדיוני התקציב.

מיכאל מלכיאור: גברתי השרה, את תקבלי פה יותר ממלוא התמיכה, אף-על-פי שאנחנו בהחלט בעד צניעות, אבל לא בתחום הזה.

מיכאל מלכיאור: אנחנו עוברים לדיון.

מיכאל מלכיאור: מר כרמי גילון, בבקשה.

כרמי גילון: אני נמצא כאן כממלא מקומה של יעל גרמן, יושבת-ראש ועדת החינוך של מרכז השלטון המקומי, שנפגשה עם השרה ושמעה את התכנית.

כרמי גילון: אנחנו מברכים עליה ובמיוחד הייתי רוצה לברך על דרך ההתנהלות שהשרה הנהיגה מולנו ומול ארגוני המורים.

כרמי גילון: ברור, וזה הודגש כאן בדברים, שללא שיתוף פעולה של שלושת הגורמים האלה ושעליהם אפשר כמובן להוסיף גם את ההורים ואת העמותות למיניהן, אי אפשר יהיה להניע שום דבר במערכת.

כרמי גילון: אני רוצה להיתפס למה שהשרה דיברה עליו בסוף דבריה, כשהיא תיארה את מערכת החינוך כמערכת שנשארה בלי אוויר, מערכת שנשארה בלי חמצן.

כרמי גילון: רשויות שיש להן כסף קונות בלוני חמצן ונותנים הנשמה מלאכותית למערכת.

כרמי גילון: רשויות עניות שאין להן כסף לא יכולות להרשות לעצמן את זה.

כרמי גילון: אם השרה אמרה שהיא גילתה שיש קשר בין מצב סוציו-אקונומי לבין הזדמנות שווה לילדים, באופן חד-משמעי יש קשר גם ברמה הציבורי ובוודאי גם ברמה הפרטית.

כרמי גילון: אני רוצה לסבר את זה בדוגמה מהשטח, משום שלעניות דעתי פה טמון הכלב.

כרמי גילון: מדינה שלא רואה השקעה בחינוך – השקעה, אלא הוצאה, פשוט לא מתנהלת בצורה תקינה.

כרמי גילון: 3 מיליארד השקלים האלה שקוצצו מהתקציב גרמו לבעיה ואני רוצה לתת לכם דוגמה איך זה מתנהל אצלי במבשרת, איך זה מתנהל ברהט אצל טלאל אל-קרנאווי ואיך זה מתנהל בחצור הגלילית אצל שאול כמיסה.

כרמי גילון: כשחותכים שעות ממערכת החינוך אני לוקח מהתקציב המוניציפלי שעות ומשאיר את מערכת החינוך באותה רמה.

כרמי גילון: במבשרת ציון על תקציב של 100 מיליון, בשנתיים וחצי שאני ראש מועצה, הגדלנו את התקציב ב-15 מיליון שקלים – 42% מהתקציב המוניציפאלי – וזאת כדי לשמר בראש ובראשונה את מספר השעות.

כרמי גילון: אם בתיכון שלי קיצצו 300 שעות, אז 100 שעות התיכון מתייעל, 100 שעות משלמים ההורים – אני לא רוצה לומר מאיפה – ו-100 שעות משלמת המועצה.

כרמי גילון: אבל כשאני הולך לחברי, טלאל אל-קרנאווי, ושואל אותו איך הוא פתר את זה, אין לו איך לפתור את זה, בגלל שההורים לא יכולים לשלם את זה, והמועצה בוודאי שלא יכולה לשלם את זה.

כרמי גילון: שלא יהיה ספק, גם בחצור הגלילית זה אותו הדבר.

כרמי גילון: ברשויות שיש להן – פותרים את הבעיה, רשויות שאין להן – לא פותרים את הבעיה והפערים החברתיים הולכים וגדלים, בראש ובראשונה בגלל הקיצוץ בחינוך.

כרמי גילון: אמנם זה מקרוב באתי לנושא, אבל כבר שנתיים וחצי אני מתעסק רק עם זה.

כרמי גילון: הדבר השני שאני רוצה להדגיש – כשאתה משקיע, אתה מקבל תוצאות.

כרמי גילון: שוב, אני אשתמש בדוגמה שלי.

כרמי גילון: בתיכון שלי – יש לי רק אחד עם אלף תלמידים – הזכאות לבגרות - 89% , זכאות לבגרות בכיתות מב"ר – 79%, כאשר בכל הארץ הזכאות לבגרות ירדה.

כרמי גילון: מדוע?

כרמי גילון: בגלל שאל חתכתי להם שעה אחת מהלימודים.

כרמי גילון: הם לומדים מה שהם למדו לפני ארבע שנים.

כרמי גילון: אז המסקנה מתבקשת והניסיון האמפירי הזה הרי קיים בכל השטח.

כרמי גילון: תוכלו לבדוק בכל הרשויות ולמצוא את אותה תמונה.

רן ארז: כמה עולים קלטתם שם?

כרמי גילון: מערכת החינוך של מבשרת מאוד אינטגרטיבית.

כרמי גילון: בשלוש השנים האחרונות פתחנו בכל שכבה שתי כיתות מב"ר, כיתה מקדמת , ובית ספר לחינוך מיוחד.

כרמי גילון: יש לנו אוכלוסיית עולים במרכז הקליטה אשר לומדת בחינוך הממלכתי-דתי, בגלל שהיא מוגבלת ללמוד אך ורק בחינוך הממלכתי-דתי.

כרמי גילון: בתוך מבשרת יש בעיית אינטגרציה מאוד מאוד חריפה בין אוכלוסיות חלשות לאוכלוסיות חזקות מאוד, לא חזקות.

כרמי גילון: בגלל עלויות שהשלטון המקומי אחראי לבצע, כמו למשל חימום כיתות, הסעות תלמידים, בטיחות, בעיקר היום כשלראשי רשויות יש אחריות אישית, אתה חייב לקחת כסף ולבצע את הדברים האלה.

כרמי גילון: אני מברך על ההישג לפיו החזירו לתקציב משרד החינוך סכום משמעותי לנושא הבטיחות, אבל תדעו לכם שזה רחוק מלהספיק.

כרמי גילון: אני רוצה שתבינו שראש רשות לא יכול לקחת את זה מהמשכורות של העובדים שלו, אלא הוא לוקח את זה מתקציב החינוך ובמקום לשלם לספרנית, הוא משלם לסולר, הוא משלם לתיקון בטיחותי שבלעדיו אי אפשר יהיה לפתוח את בית הספר.

כרמי גילון: שוב אנחנו חוזרים לאותו עניין של פער הולך ומתמשך.

כרמי גילון: על שיתוף הפעולה עם משרד החינוך - אני עובד עם משרד החינוך כבר שנתיים וחצי.

כרמי גילון: שיתוף הפעולה יוצא מן הכלל.

כרמי גילון: זה לא איזשהו מאבק בין משרד החינוך לבין השלטון המקומי.

כרמי גילון: להפך – אנחנו נמצאים בדיוק באותה סירה, רק פשוט אין להם אוויר.

כרמי גילון: הם נשארו בלי אוויר.

מיכאל מלכיאור: אני חושב שזו תחושה שכולנו חשים.

מרינה סולודקין: אני מברכת את שרת החינוך שלמדה את כל הרפורמות שהיו בשנות ה-90.

מרינה סולודקין: מה שאני קוראת היום בעיתונות קצת מדאיג אותי.

מרינה סולודקין: זה מדאיג אותי משום המשפט הבעייתי הזה: לרפורמות מבניות אין יכולת להוביל לשיפור החינוך.

מרינה סולודקין: זה כאילו תבוסה עוד לפני שהתחלת.

יולי תמיר: לא.

יולי תמיר: אמרתי שרפורמות מבניות לבד, רק העניין המבני, לא מספיקות כדי להוביל רפורמה.

יולי תמיר: צריך לעשות משהו שהוא מהותי כדי שהשאלה המבנית תיתן איזושהי משמעות.

מרינה סולודקין: גם אחרי ההסבר הזה אני דואגת.

מרינה סולודקין: דבר אחר, את יודעת שתמכתי בחוק הזנה בבתי הספר, אשר לא הצלחנו להעבירו.

מרינה סולודקין: אני חושבת שאלה עניינים חשובים, אבל עדיין שוליים.

מרינה סולודקין: לא שמעתי על המורה, על השכלתו, על האינטליגנציה שלו.

מרינה סולודקין: אם רמת האינטלקטואלית של המורים נמוכה יותר מהממוצע בחברה, אני לא חושבת שיש סיכוי שנוכל להחזיר לו את כל הכבוד הראוי.

מרינה סולודקין: בהקשר הזה לא שמעתי דברים שראיתי בדוח דברת, כלומר שמשרד החינוך רוצה שאנשים עם תואר שני ושלישי ייכנסו לבתי הספר.

מרינה סולודקין: אני חושבת שבלי זה אין לנו שום סיכוי להתמודד עם רמת החינוך, עם זה שאנחנו במקום 33 בעולם.

מרינה סולודקין: אין לנו שום סיכוי להתאים את מערכת החינוך שלנו לדרישות של הזמן.

מיכאל מלכיאור: חברת הכנסת סולודקין, תשכחי את הסיפור של המקום ה-33.

מיכאל מלכיאור: אנחנו 33 מתוך 43 מדינות שהן ממוצע של 180 מדינות.

מיכאל מלכיאור: כלומר, אנחנו מתחת למקום 100 בסך הכל הכללי ולא במקום ה-33.

מיכאל מלכיאור: צריך לומר את זה, כי זה מאוד מטעה.

רונית תירוש: מאוד מטעה מה שאתה אומר, כי גם זה לא נכון.

מרינה סולודקין: גברתי השרה, את צריכה לומר מאיפה לקחת את התקציבים.

מרינה סולודקין: אני מאחלת לך את ההישגים שהיו לאמנון רובינשטיין בזמנו.

מרינה סולודקין: אני חושבת שתקופתו היתה מופת גם לתקציבים וגם להישגים.

מרינה סולודקין: צריך להצביע על המקורות, משום שבכל התחומים אנחנו זקוקים לעשות רפורמות.

משה גפני: גברתי השרה, כבר בירכתי אותך בפומבי וגם באופן אישי על כניסתך לתפקיד.

משה גפני: כולנו מאחלים לך שתצליחי, משום שהצלחה שלך היא הצלחה של כולנו.

משה גפני: אני לא יכול להסתיר את הציניות שלי כשאני רואה את המצגות.

משה גפני: אני פשוט לא מתגבר על יצרי הרע.

משה גפני: הייתי צריך לשבת בנימוס ולא להתייחס לזה.

משה גפני: את ישבת איתנו בספסלים הללו ואת יודעת שהמבחן לא במצגות.

משה גפני: נכון שהכיוון הוא בסדר גמור, אבל המבחן הוא בשינוי מדיניות כללי, שהוא לא אצלך.

משה גפני: זה צריך להיות שינוי כללי של הממשלה.

משה גפני: הממשלה, נכון לשנים האחרונות, ואני לא רואה כרגע שמסתמן שינוי משמעותי, רוצה בעצם שיהיה חינוך רק לעשירים, כמו שעושים בריאות שתהיה בריאות רק לעשירים.

משה גפני: כל המערכות במדינת ישראל הופכות להיות שירותים שיינתנו בעצם רק לעשירים.

משה גפני: עשיר יוכל ללכת לרופא פרטי, עשיר יוכל לתת חינוך פרטי לילדיו, רשות עשירה – וכרמי גילון הציג את זה נכון – תוכל להתגבר על הקיצוצים שהממשלה עושה באמצעות תקציבי הרשות המקומית.

משה גפני: רוב הרשויות המקומיות לא יוכלו להדביק את הפער בתקציבים הללו ולכן התלמידים יהיו תלמידים חלשים יותר.

משה גפני: לכן אני ממתין לראות.

משה גפני: גברתי השרה, כדאי שתדעי רק דבר אחד: הליכוד ירד מהשלטון בגלל הסיבה הזאת.

משה גפני: הוא ירד בגלל המדיניות של שר האוצר, הוא ירד בגלל המדיניות של שרת החינוך, הוא ירד בגלל המדיניות הכללית שהודבקה לליכוד.

משה גפני: דרך אגב, זה לא רק הליכוד, אלא גם קדימה במידה רבה, אבל הציבור לא קולט את זה כך.

משה גפני: קדימה נראית כמשהו חדש.

משה גפני: לצערי המדיניות הזאת לא משתנית כרגע, ואם היא לא משתנית אז כל הכוונות הטובות שלך והרצון הטוב שלך לא יועילו שום דבר, משום שהקיצוצים יימשכו.

משה גפני: אם תקבלי בשוליים תקציב, זה לא ישנה את המצב הכללי.

משה גפני: אני מתנצל אם אני מייאש אותך, כולנו לעזור לך - להפיל את הממשלה.

מיכאל מלכיאור: להפיל את הממשלה כדי שנקבל חזרה את הליכוד?

משה גפני: למה נקבל את הליכוד?

משה גפני: חכה, אנחנו מתקדמים לאט-לאט.

משה גפני: אנחנו גדלנו מחמישה לשישה מנדטים, ועוד היד נטויה.

משה גפני: אמרת, ואני מסכים לזה, ששינויים מבניים לא ישנו את המצב.

משה גפני: אני חייב לומר שכל התכניות שהיו עד היום – אלה שאני מכיר בשנים האחרונות – היו כתוצאה מקריסת מערכת החינוך.

משה גפני: אני מכיר את מערכת החינוך – מערכת החינוך קרסה.

משה גפני: נקודה.

משה גפני: אנחנו נמצאים במצב רע מאוד מבחינת העולם.

משה גפני: אני אומר, וחוזר ואומר: אם לא יהיה חינוך לערכים, כל שינוי מבני לא ישנה שום דבר.

משה גפני: כשקמה המדינה הילדים במדינה חונכו לערכים - הם גדלו על הקמת מדינה, על הקמת צבא, על ייבוש ביצות, על דברים שהיו ערך.

משה גפני: טענו אז שמדובר על ערך זמני ואם לא יקנו לילד ערך קבוע – לא יהיו ערכים.

משה גפני: ילד קם בבוקר וידע למה הוא קם.

משה גפני: היום ילד לא יודע למה הוא קם.

משה גפני: הוא הולך לבית הספר והוא לא יודע בעבור מה.

משה גפני: אני כאדם דתי יודע – אני מחנך את הילד שלי והילד יודע למה הוא קם בבוקר, למה הוא הולך לבית הספר, הוא יודע למה הוא הולך לישון.

משה גפני: לא בטוח שעושים את הדבר הזה במערכת החינוך.

משה גפני: אני לא אומר מה לעשות, אני רק טוען שנער יהודי – בעיקר יהודי, משום שנער מעם אחר יש לו את הערכים שלו – צריך לדעת למה הוא קם בבוקר, למה הוא הולך לבית הספר, אחרת קורה מה שקורה.

משה גפני: אנחנו לא נמצאים בעולם הזה רק בשביל לקום, לאכול, ללכת לישון.

משה גפני: אין מציאות כזאת, צריך שיהיו ערכים ואין כרגע.

משה גפני: אני מחפש, לא מצאתי.

משה גפני: יכול להיות שאני ציוני מדיי.

משה גפני: לגבי המגזר החרדי – אני לא יודע אם זה שאת לא מזכירה – וזו כבר ההופעה השנייה שלך בוועדת החינוך – את המגזר החרדי אם זה טוב או רע.

משה גפני: פעמים קודמות שהזכירו פה את המגזר החרדי זה לא היה טוב.

משה גפני: אני לא יודע לשפוט עכשיו אם זה טוב או רע.

משה גפני: אני רוצה לתת לך דוגמה לגבי רשת הגנים של המגזר החרדי.

משה גפני: כבר יותר מחמש שנים מתנהלת תכנית הבראה אשר לא נחתמה עד היום.

משה גפני: רשת הגנים עשתה מצדה את הכל, היא פיטרה גננות, סגרה גנים, קיצצה בשכר, עשתה הכל והממשלה לא חתמה.

משה גפני: בא רשם העמותות, שכן משום שמדובר בחינוך חרדי מדובר בעמותה, ואמר שאנחנו לא מקבלים יותר ניהול תקין.

משה גפני: למה?

משה גפני: מכיוון שאין תכנית הבראה.

משה גפני: אז הממשלה מצד אחד לא עושה את חלקה כבר יותר מחמש שנים ולא חותמת על תכנית ההבראה, ובאה הממשלה עם היד השנייה שלה ואומרת: אנחנו לא נותנים אישור ניהול תקין, מכיוון שלא חתמו על הסכם הבראה.

משה גפני: אמרתי אתמול לממלאת מקום רשם העמותות, ואני אומר לך את זה כאן, אם זה לא היה חינוך חרדי, מהדורות החדשות היו נפתחות עם זה.

משה גפני: סיפור חלמאי מהמדרגה הראשונה על גבם של ילדים, על גבן של גננות שקיצצו להן בשכר, הורידו להן ותק.

משה גפני: הכי יפה שממלאת מקום הרשם אומרת: אבל אמרו לי במשרד החינוך – או במשרד האוצר – שאתם מקבלים העדפה.

משה גפני: אמרתי: אני מכיר את הגננות, אני יודע על הקיצוץ בשכרן, אני מכיר את כל הבעיות שיש שם, אני מכיר את האפליה הקיימת, והכי יפה שבסוף אומרים לי שאני מקבל יותר.

מיכאל מלכיאור: מאחר שזה נושא רציני, אני מציע שנקדיש ישיבה מיוחדת לכך ונקבל תשובה מסודרת.

זבולון אורלב: אני מבקש להעיר שלוש הערות: 1.

זבולון אורלב: דברי שבח בשני מובנים: א.

זבולון אורלב: המנגינה השתנתה.

זבולון אורלב: המנגינה במערכת החינוך השתנתה, ממנגינה שהפכה את המורים לאויבי העם, ממנגינה של כוחניות, ממנגינה של גישה עסקית, ממנגינה של קיצוצים.

זבולון אורלב: באה שרת החינוך ומשמיעה מנגינה אחרת.

זבולון אורלב: אני מברך קודם כל על שינוי הטון, שינוי המנגינה, על הגישה העניינית, הגישה של שיתוף, הגישה של הידברות.

זבולון אורלב: זה מאוד חשוב.

זבולון אורלב: אני חושב שוועדת החינוך צריכה לחזק את זה.

זבולון אורלב: ב.

זבולון אורלב: הדבר השני בדברי השבח הוא שהגישה היא גישה פדגוגית, היא לא גישה אדמיניסטרטיבית, היא לא גישה כלכלית, היא לא גישה מבנית, ארגונית, אלא גישה שמעמידה את הפדגוגיה, את החינוך, במרכז העשייה.

זבולון אורלב: זה בוודאי כיוון חיובי.

זבולון אורלב: 2.

זבולון אורלב: מאחר שיש לי זכות לומר דברי שבח, יש לי זכות לומר עכשיו את ההערות שלי.

זבולון אורלב: ההערה הראשונה היא שיש פה הכל.

זבולון אורלב: למה המשל דומה, לאחד שבא למסעדה ושואל מה התפריט.

זבולון אורלב: אומרים לו: יש כבש בתנור, יש סטייק, יש קבאב, יש כבש.

זבולון אורלב: הוא אומר: לא חשוב לי הסדר, תביאו לי הכל.

זבולון אורלב: הרי לא יהיה הכל.

זבולון אורלב: צריך לקבוע סדרי עדיפויות וסדרי קדימויות.

זבולון אורלב: הרי כל מה שהיה בתכנית הוא בלתי אפשרי.

מוחמד ברכה: צריך שיהיה לו קודם במה לשלם.

זבולון אורלב: אתה צודק.

זבולון אורלב: אנחנו מצפים לדעת מה הערך המוביל, מה התכנית המובילה.

זבולון אורלב: הגיל הרך היא התכנית המובילה?

זבולון אורלב: זה יהיה הדבר הראשון או שהשיטה היא שיורים אלף כדורים, כדור אחד יפגע ובמה שיפגע הולכים איתו.

זבולון אורלב: זה היה רמז בדברים שלך, שהואיל שאת לא יודעת מה ילך, נציע תכנית רחבה ומה שילך, ילך.

זבולון אורלב: אני חושב שזה דבר לא נכון.

זבולון אורלב: חובתו של שר חינוך לקבוע סדרי עדיפויות וסדרי קדימויות, מה קודם למה.

זבולון אורלב: היו כאן הרבה דברים, למעשה אמרת בצדק שיש כאן אוסף רציני של תכניות חיוביות שהוצאו במהלך רפורמות שונות.

זבולון אורלב: זה בסדר גמור, אבל עכשיו צריך לעשות איזשהו סדר, כי כשאני רואה כזאת תכנית אני שואל את עצמי מה יתקיים מתוך כל זה.

זבולון אורלב: 3.

זבולון אורלב: בתכנית הזאת עדיין חסרים דברים.

זבולון אורלב: חסרים דברים שמטבע הדברים קשורים בתקציב, אבל אי אפשר להימלט מזה.

זבולון אורלב: על שכר המורים הערנו – לא יכולה להיות תכנית מבלי שהמשרד אומר:

זבולון אורלב: שאיפתנו ששכר המורים יהיה כך וכך.

זבולון אורלב: זה מוכרח להיות.

זבולון אורלב: אני מאוד מסכים עם מה שאמרת, שהמורה הוא חוט השדרה של כל המערכת ובלעדיו לא ילך שום דבר.

זבולון אורלב: כל התכניות לא יצליחו.

זבולון אורלב: יבנו את המעבדות הכי טובות, ויוסיפו שעות, אבל שום דבר לא יצליח בלי המורים.

זבולון אורלב: פעם סיפרתי על שהורים בחצור הגלילית השביתו את מערכת החינוך כי קיצצו בשעות ההוראה.

זבולון אורלב: ראש המזכירות הפדגוגית דאז, ד"ר אליעזר מרכוס, אמר: אסור להוסיף שעות לכיתה הזאת.

זבולון אורלב: עד עכשיו המורה מקלקלת אותם ב-24 שעות ואם נוסיף שעות, היא תקלקל אותם ב-30 שעות.

זבולון אורלב: לכן בשש השעות הנוספות נכשיר את המורה ונטיס מדריכה מתל-אביב לחצור.

זבולון אורלב: לגבי גודל הכיתות – גם ברפורמות של ארגוני המורים וגם בכל המחקרים שאת מודעת להם גודל הכיתה הוא משמעותי.

זבולון אורלב: מוכרחה להיות תכנית לאומית בסוגיית גודל הכיתות.

זבולון אורלב: זה דבר בלתי אפשרי דווקא בגלל הרב-תרבותיות, דווקא בגלל ההטרוגניות של הכיתות.

זבולון אורלב: לגבי שעות ההוראה – נגרעו ממערכת החינוך 250,000 שעות.

זבולון אורלב: אי אפשר שתהיה תכנית לאומית לשינוי מערכת החינוך בלי שמציבים יעדים מאוד ברורים בנושא.

זבולון אורלב: מר גילון, במהלך השנים האחרונות בכל כיתה בעל-יסודי קוצצו כשמונה שעות שבועיות.

זבולון אורלב: פשוט מחקו יום לימודים.

זבולון אורלב: מה החזוו?

זבולון אורלב: מה התכנית?

זבולון אורלב: מה היעד?

זבולון אורלב: חייבים לדבר על זה, לא יכול להיות רק מצגת של תכנית תיאורטית בלבד.

זבולון אורלב: משרד צריך להציב יעדים מאוד ברורים.

זבולון אורלב: לגבי סוגיית ההורים - גברתי השרה, את צודקת במאת האחוזים לגבי הקשר בין השכלת ההורים לבין התקדמות הילד בלימודים.

זבולון אורלב: אני חושב שגם לסוגיה הזאת צריכה להיות התייחסות.

זבולון אורלב: לא הוגדר יעד לצמצום הפערים בחינוך.

זבולון אורלב: יש 750,000 תלמידים עניים, לפחות 70% מהם נמצאים במערכת החינוך מגיל 3 ומעלה, כ-500,000.

זבולון אורלב: אין יעד איך מטפלים באותם 500,000 תלמידים עניים.

רונית תירוש: אני רוצה לנצל את הדיון הזה על מנת לנסות, אולי בפעם האחרונה, ולשרש כמה אמירות שהן חסרות שחר, שמטעות את הציבור ויוצרות אפילו נזק בלתי הפיך, משום שהן גורמות לשפוך את התינוק עם המים.

רונית תירוש: השרה אומרת בצדק שלא צריך להשחיר את מערכת החינוך.

רונית תירוש: יחד עם זאת, באותה נשימה היא מציגה שקף שלם שמטיל רפש במערכת שלא כדין.

רונית תירוש: באותו שקף אומרים שהישגי התלמידים בירידה ורמת האלימות בעלייה.

רונית תירוש: אני רוצה להציג את העובדות כפי שהן:

רונית תירוש: אנחנו מנסים למדוד את הישגי התלמידים על-פי המבחנים הבין-לאומיים.

רונית תירוש: חוזרים כל הזמן על הדוגמה הזאת שאנחנו מקום 33 וכו'.

רונית תירוש: רבותי, נכון שכך היה בשנת 99' באחד המבחנים הראשונים שבדקנו וגם ב-2001.

רונית תירוש: במשרד החינוך, יחד עם העובדים המקצועיים של המשרד, עשינו עבודה יוצאת מן הכלל על מנת לשפר את הטעון שיפור.

רונית תירוש: והראייה, במבחנים הבין-לאומיים האחרונים הגענו למקום 18.

ג'מאל זחאלקה: היו העתקות בסיטונות.

רונית תירוש: ככל שאני יכולה לנטרל את הנושא הזה, העתקות גם היו כשהיינו במקום ה-33.

רונית תירוש: מספיק להמשיך עם הדוגמה הזאת.

רונית תירוש: היא היתה טובה כשרצו להצדיק הבאת רפורמה ואז אמרו שהכל רע ולכן צריך רפורמה.

רונית תירוש: רבותי, תפסיקו עם זה, כי בסופו של דבר כל מי שמתיימר ומתהדר במילים יפות – לא להטיל רפש במורים ולשמור על כבוד המורים – בעצם פוגע בכבודם, כי מי עושה את העבודה?

רונית תירוש: שרת החינוך עושה את העבודה בשטח?

רונית תירוש: היא זו שבוחנת את התלמידים ומכינה אותם לבחינה?

רונית תירוש: בסופו של דבר ההישגים של התלמידים זה פרי עבודתם של המורים.

רונית תירוש: אם אנחנו אומרים שהישגי התלמידים בירידה, אז בעצם אנחנו אומרים שהמורים לא שווים.

רונית תירוש: אני אומרת שהמורים מאוד שווים, וההישגים בעלייה, ואנחנו עשינו את הקפיצה הגבוהה ביותר בעולם, אבל אף אחד לא רוצה להזכיר את זה.

רונית תירוש: אני רק מאחלת, ומקווה, ומאמינה אמונה שלמה, שגם במבחנים הבין-לאומיים הקרובים – שזה בר-השוואה – אנחנו נראה המשך עלייה.

רונית תירוש: כנ"ל לגבי הזכאות לבגרות.

רונית תירוש: אין ירידה בזכאות לבגרות.

רונית תירוש: במשך חמש שנים, וגם קודם לכן, היו עליות מאוד מדודות ולפעמים ירידה.

רונית תירוש: אי אפשר למדוד מטוטלת של פרומיל בירידה ולומר שיש מגמת ירידה.

רונית תירוש: אני מקווה שהירידה של 2.4% בשנה האחרונה היא ירידה חד-פעמית במגמת עלייה מתמדת של חמש שנים לפחות.

רונית תירוש: למה זה קרה?

רונית תירוש: כולנו שוכחים.

רונית תירוש: אפילו השרה הזכירה את הקסאמים.

רונית תירוש: בקיץ האחרון גם קרה דבר בישראל והירידה של 6%, שזו ירידה הכי דרמטית, היתה בסקטור של הציונות הדתית וזה השפיע על הממוצע הכללי.

רונית תירוש: אי אפשר שלא להתייחס לזה.

רונית תירוש: עכשיו אני מחכה בכיליון עיניים כדי לדעת מה הסיבות האחרות שהיו.

רונית תירוש: בסך הכל יש מגמת עלייה באחוזי הזכאות לבגרות.

רונית תירוש: אז טוענים שיש ירידה באיכות.

רונית תירוש: רבותי, גם את זה בדקנו.

רונית תירוש: בדקנו את האיכות של מועד א' או מועד ב'.

רונית תירוש: אין הבדלים, זה הוכח על-ידי האוניברסיטה בחיפה, אבל ממשיכים לומר את הדברים.

רונית תירוש: לגבי השקף של העלייה ברמת הלימוד – קראתי את הנוסח והנוסח מאוד זהיר.

רונית תירוש: אומרים: רמת החשיפה לאלימות בעלייה.

רונית תירוש: יופי אמרו, כי זה נכון – החשיפה של בני הנוער לאלימות היא באמת בעלייה, אבל זה לא נכון שיש עלייה ברמת אלימות.

רונית תירוש: המחקרים של בנבנישתי מראים שיש עצירה.

רונית תירוש: רבותי, זה הישג בלתי רגיל.

רונית תירוש: אחרי שנים של עלייה ברמות אלימות שונות יש עצירה בהרבה מאוד פרמטרים של האלימות, ובחלק מהם אף יש ירידה.

רונית תירוש: אף אחד לא מדבר על זה.

רונית תירוש: אז לוקחים נוסח: רמת החשיפה לאלימות בעלייה.

רונית תירוש: על זה יש לנו שליטה?

רונית תירוש: כל התקשורת מראה אלימות, הסרטים מראים אלימות.

רונית תירוש: זו חשיפה לאלימות.

רונית תירוש: אז בואו נקרא לילד בשמו.

רונית תירוש: דבר אחר, נאמר:

רונית תירוש: החזון המוצע שונה מכל הרפורמות שקדמו לו בכך שהוא בא לשרת יעדים חינוכיים חברתיים.

רונית תירוש: בשפה פשוטה – לא מדובר ברפורמה מבנית, אלא ברפורמה פדגוגית.

רונית תירוש: אני רוצה לשאול את שרת החינוך, כי היא הציגה את זה, אבל זה אנשי המשרד: על מה אנחנו מדברים ברפורמה מבנית?

רונית תירוש: כשמדובר על להעביר את משרת המורה ל-40 שעות, דובר על רפורמה מבנית?

רונית תירוש: לא.

רונית תירוש: מדובר על רפורמה פדגוגית.

רונית תירוש: אותה מעטפת שהשרה אומרת בצדק שצריך לתת לתלמיד, היא בדיוק הכלי, הוא התבנית, הוא המבנה.

רונית תירוש: זה אמצעי, זה לא מטרה.

רונית תירוש: המטרה היתה ונותרה פדגוגיה.

רונית תירוש: כדי שמורה יישאר 40 שעות בבית הספר, זה כדי לתת מענה לתלמידים חלשים, לתגבר אותם, להאזין להם, לשמוע להם, לטפל בבעיות אלימות.

רונית תירוש: אז לזה לקרוא רפורמה מבנית?

רונית תירוש: אתם יודעים מה, זו הטעיה פושעת של הציבור.

רונית תירוש: מספיק עם זה.

רונית תירוש: מדובר ברפורמה פדגוגית.

רונית תירוש: אלה אותם אנשי מקצוע שישבו במשרד החינוך ותרגמו את הדברים הנכונים מתוך רפורמת דברת, ואת הדברים הפחות טובים שמנו בצד.

רונית תירוש: הדבר השלישי שאני רוצה להתייחס אליו – השרה אומרת: אנחנו רוצים שתי יחידות באזרחות.

רונית תירוש: גם אני בעד, ולא במקרה אפשר להחיל בקיץ הזה, בספטמבר הקרוב, הוראה של שתי יחידות באזרחות, כי המשרד נערך לזה.

רונית תירוש: בדיוק על זה דיברנו.

רונית תירוש: אני זוכרת את השרה אומרת ששתי יחידות לא מספיקות לה, שהיא רוצה חמש.

רונית תירוש: גם אני רוצה חמש, אבל אני שואלת מנין היא תביא – אפילו שיש היערכות במשרד מבחינת תכנית הלימודים, חומרי למידה ואפילו הכשרת מורים – עדיין חסרים מורים מומחים לאזרחות, משום שלקחנו מורים להיסטוריה ובמקרה הטוב עשינו להם הסבה.

רונית תירוש: אין באוניברסיטה, ופה את בקיאה ממני, דיסציפלינה של אזרחות, אין תואר באזרחות.

רונית תירוש: עשינו את תכנית "רביבים" באוניברסיטה העברית, שילמנו טבין ותקילין את הלימודים של הסטודנטים שילמדו תואר שני באזרחות, אבל אין את זה כתואר ראשון.

רונית תירוש: לכן יש חוסר משווע במורים לאזרחות.

רונית תירוש: שאלת השאלות שלי, אחרי שמערכת החינוך איבדה שמונה שעות שבועיות – מניין יימצאו עוד שלוש שעות, כדי לתת את היחידה השנייה, שאני מאוד מברכת עליה, שהרי אנחנו נערכנו לה.

רונית תירוש: אני מברכת על התכנית לזהות היהודית שהתחלנו בה.

רונית תירוש: אפשר להתווכח על התכנית ולעשות אותה יותר טובה, אבל הלוואי והיא תימשך.

רונית תירוש: אנגלית – התחלנו בלימוד המקצוע בכיתות א'.

רונית תירוש: אני חושבת שזה נכון והלוואי שזה יימשך.

רונית תירוש: הטמעת שיח דיגיטלי ושימוש בטכנולוגיות מידע חדשניות – אני לוקחת הכל מהמצגת – אם לא יימצא מקור תקציבי לשדרג את החומרה, את התשתיות של המחשבים בבתי הספר ולספק מחשבים יותר מפותחים, יהיה קשה לעשות את זה.

רונית תירוש: אז באריאל יש את זה בזכות תרומות.

2482: אין, זה נגמר.

רונית תירוש: אם לא יימצא לזה מקור, זה יישאר כותרת בעלמא, ואני לא רוצה להיות שוב בתחושה של אמירות שאין מאחוריהן איזשהו גיבוי ממשי ותקציבי.

רונית תירוש: תו תקן לסביבה חינוכית – פנטסטי, זה הוכן במשך שנה ויותר.

רונית תירוש: הוכן תו איכות למערכת חינוך ואני שמחה לשמוע שהוא הולך להיות מיושם.

רונית תירוש: הגיל הרך, דבר שהולך להיות אפילו המשימה של ראש הממשלה, ואני בוודאי מברכת על זה מזה שנים – אני שואלת דבר מאוד פשוט: מי יפקח על החינוך בגיל הרך, כדי שלא יעשו בו כל מיני דברים לא טובים, וכבר דיברו על איכות כוח ההוראה וכו'?

רונית תירוש: היום יש מפקחת לאלף גנים במגזר היהודי, במגזר הערבי זה בכלל קטסטרופה.

רונית תירוש: אין סיכון בעולם שמשהו אמיתי יקרה בגיל הרך אם אין איזושהי הכוונה והכשרה והנחייה.

רונית תירוש: מדובר כאן על תקנים, ובתרגום פשוט – זה כסף.

מיכאל מלכיאור: קודם כל צריך להעביר את זה למשרד החינוך ולתת את התקנים שצריך.

רונית תירוש: אני מדברת על גילאי שלוש שכבר באחריות משרד החינוך.

רונית תירוש: אני לא רוצה לדבר על גיל צעיר יותר.

רונית תירוש: קודם ניישם כהלכה את החוק לגבי גיל שלוש, שיהיה פיקוח, שתהיה הכשרה, שיהיו השתלמויות.

רונית תירוש: רק אז אני אגיד שעשינו משהו ואפשר לרדת לגילאי שנתיים.

זבולון אורלב: את כמעט משכנעת אותנו להחזיר את לימור לבנת.

רונית תירוש: אני מציע לא לזלזל בשרת החינוך הקודמת.

רונית תירוש: כשם שנהנים היום מפירות הכלכלה של שר אוצר קודם, שלפעמים עשה מעשים מאוד בעייתיים, אבל הביא לצמיחה במשק, אותו הדבר אפשר להיבנות על שרה אמיצה שעשתה כמה דברים.

רונית תירוש: אני לא מסכימה עם הדרך, אבל היה לה האומץ לעשות דברים ולסלול את הדרך להרבה מאוד רפורמות.

רונית תירוש: לגבי שלב א' - ראשי ערים מעידים על שביעות רצון מלאה.

רונית תירוש: אני מבקשת לדעת אם יהיה לזה המשך, משום שאני יודעת שארגוני המורים מתנגדים לזה.

רונית תירוש: אני מקווה שהמשרד ימשיך בכך.

רונית תירוש: אני מאוד מבקשת לדעת, כדי שלא נימצא במצב שעוד פעם רואים מצגות, על מה משרד החינוך הולך להתמקד מתוך כל היעדים שהוא הציב לעצמו.

רונית תירוש: לצד היעדים שהוא יסמן כמה שהוא הולך להתמקד בהם, אני מבקשת לדעת מה התקציב לזה ומה לוח הזמנים.

אלכס מילר: גברתי השרה, אני רוצה להצטרף לחבריי ולברך אותך על החזון.

אלכס מילר: אני מקווה וגם מאחל שיהיה לזה מספיק תקציב כדי לבצע את כל הדברים שנכתבו.

אלכס מילר: לגבי תדמית המורה – בארגון הסטודנטים טיפלתי בזמנו בעניין התארים במסגרת הכשרת מורים, כלומר החלפת בי.

אלכס מילר: אי.

אלכס מילר: די.

אלכס מילר: לבי.

אלכס מילר: אי.

אלכס מילר: אני חושב שניתן לבצע את זה ולהעלות בכך את תדמית המורה.

אלכס מילר: חשוב שלסטודנטים שנכנסים למעגל ההוראה יהיה אותו תואר כמו למהנדס או כל בוגר אחר.

אלכס מילר: אני חושב שגם בהוראה כדאי לבטל את התואר בי.

אלכס מילר: אי.

אלכס מילר: די.

אלכס מילר: וכל המורים יהיו עם בי.

אלכס מילר: אי.

אלכס מילר: ובהתאם לכך גם תהיה ההכשרה שלהם.

אלכס מילר: נכשיר מורים טובים, ניתן להם תואר כמו שצריך, וזו תהיה תחילת דרך לשפר את מעמד המורה.

2482: אני מדבר כאן לא רק בתור ראש עיריית אריאל, אלא בתור ראש ועדת הנוער של השלטון המקומי וכן בתור ממלא מקום יושב-ראש האסיפה הכללית וכמי שישב בבית הזה.

2482: גברתי השרה, ברכות לשינוי הטון ולשינוי האווירה וכל הדברים שנובעים כתוצאה מכך שאפשר לקיים דיאלוג.

2482: אני ותיק במגזר המוניציפאלי וגם כאן בבית הזה.

2482: אני יכול לומר באופן ברור שאני מאוד בספק אם כל התכנית שהוצגה כאן היום תבוא לידי ביטוי בפועל.

2482: אני אאיר בקצרה כמה נקודות, משום שאני חושב ששווה לקיים עליהן דיון נפרד של ועדת החינוך עם השלטון המקומי.

2482: אני חושב שזה חשוב יותר מכל הסקירות שנתנן כאן לדורותיהם.

2482: קודם כל, בואו לא נלך אחורה ונגיד שזה היה טוב יותר או טוב פחות.

2482: זה המסר הלא חינוכי הראשון במעלה שאנחנו יכולים לתת במערכת החינוך.

2482: כל אחד עשה את הדברים הטובים, צריך לשפר ולתקן.

2482: אין אחד שעשה הכל טוב ואחד שעשה הכל רע.

2482: דבר אחר, אני לא מדבר למישהו כאן באופן אישי, אלא פונה לכולנו ביחד.

2482: אדוני היושב-ראש, בלי השלטון המקומי, שום רפורמה במדינת ישראל לא תעבור.

2482: מתוך 265 רשויות, 165 נמצאות בתכנית הבראה.

2482: פירוש הדבר ששני שלישים מהשלטון המקומי לא יכול להרים את הראש לא רק מעל גובה הדשא, אלא מתחת לשורשים של הדשא.

2482: אני מדבר על כל המגזרים – מהבדואים והערבים וכל השאר.

2482: נקודה נוספת – אתם חייבים לדרוש ממשרד האוצר שמפעל הפיס לא יולאם ושימשיך לתת את הכספים שהוא נתן בשנים קודמות.

2482: אין מחשבים, אין שיפוצים, אין כלום, כי האוצר הלאים את הפיס.

2482: חוץ מתקציב המדינה הם גם לקחו את התקציב החוץ-תקציבי.

2482: מעבר לכל הסקירות הפדגוגיות, השבחת כוח ההוראה וכו', לא יכול להיות שהכנסת לא תיתן את הדעת לנושא של מעמד ההורים.

2482: לא בדיונים שמתקיימים כאן, אני מתכוון להורים המתפרעים, ההורים שבאים לבתי-ספר, שעושים את כל הדברים שאסור שייעשו בתוך מסגרת בית-ספר.

2482: הדברים לא באים לידי ביטוי ביום-יום ואני מבקש מוועדת החינוך לטפל בנושא של אלימות הורים, שהיא תופעה שהולכת ומקצינה.

2482: אחרון חביב - התכנית שהוצגה כאן בפני הוועדה היא תכנית מסגרת אסטרטגית של החינוך.

2482: תעשו לנו טובה, לראשי הערים, לא יכול להיות שכל שר ייכנס ויביא תכנית אסטרטגית חדשה.

2482: חינוך זה לא זבנג וגמרנו.

2482: אי אפשר שכל שר יתזז את המערכת לתכנית חדשה.

2482: בלתי אפשרי לעבוד כך ברמת השטח, כי בסופו של דבר השטח הוא זה שצריך להוציא לידי ביטוי את המגמה ואת המדיניות.

2482: אני אסיים ואומר, אנחנו דורשים שותפות מלאה – והשרה יולי תמיר היתה אצלנו ולזכותה ייאמר שיהיה שיתוף פעולה מלא.

2482: חשוב להדגיש שאין לעשות תנועות מהירות ושינויים יותר מדיי דרסטיים, כי אי אפשר לדעת לאן זה ילך.

2482: בנושא התקציבי אני פטור מלדבר, נראה את כולכם עושים משהו מול שר האוצר.

2482: ראש הממשלה היה ראש עיר, אולי זה יעזור משהו.

מיכאל מלכיאור: אנחנו מקווים שכן וגם נפעל שזה יהיה כך.

מיכאל מלכיאור: חלק מהנושאים שביקשת לדיון כבר רשומים אצלנו.

מיכאל מלכיאור: תרגיש חופשי להעלות כל נושא שחשוב לכם.

מוחמד ברכה: גברתי השרה, אני רוצה להצטרף לברכות.

מוחמד ברכה: אני שם לב לתופעה מעניינת שאת עיקר הברכות את מקבלת מחברי האופוזיציה ואת עיקר הביקורת והספקנות את מקבלת מחברתך לקואליציה.

רונית תירוש: הביקורת בונה.

רונית תירוש: צריך ללמוד מטעויות.

מוחמד ברכה: לא אמרתי אם זה טוב או רע, צילמתי מצב.

מוחמד ברכה: מחמאות של אופוזיציה זה דבר נעים, אבל הסכמה של קואליציה זה הדבר הבונה באמת.

מוחמד ברכה: כלומר, רק כך השרה יכולה לקדם דברים.

מוחמד ברכה: היא לא יכולה לקדם דברים רק על בסיס המחמאות שלנו, אלא על בסיס התמיכה של הקואליציה – ראש הממשלה וחברי הקואליציה.

מוחמד ברכה: גברתי השרה, אני מאחל לך שתגיעי לזה.

מוחמד ברכה: אני יודע שנכנסת לתפקיד וקיבלת תקציב שלא את קבעת וגם לא את סדר העדיפויות שבו.

מוחמד ברכה: אני מקווה שלא נהיה קצרי סבלנות ונרצה לראות תוצאות תוך חודש-חודשיים, אבל פירעון ההבטחה הגדולה – ואני לא מדבר בציניות – צריך להיות כבר בשנת התקציב הבאה.

מוחמד ברכה: במצגת שהציגה השרה שבה את עיני הנושא של הזהות היהודית.

מוחמד ברכה: גם אני למדתי בבית-הספר משהו על הזהות היהודית, אבל אני חושב שיש זהות אחרת שצריך להתייחס אליה.

מוחמד ברכה: אני לא רוצה שהדברים יבואו לידי ביטוי רק בשקף.

מוחמד ברכה: דיברת על שתי יחידות באזרחות, וגם לדעתי זה דבר חשוב, אבל הגיע הזמן – כפי שזה קיים במערכת החינוך היהודית – לחייב גם במערכת החינוך הערבית ארבע יחידות של שפת אם.

מוחמד ברכה: ללמוד אנגלית, שהיא שפה בין-לאומית, זה דבר מצוין.

מוחמד ברכה: לדעת את השפה העברית בוודאי, שכן זו השפה הראשית של המדינה, אבל בבתי הספר הערבים יש לחייב וגם לאפשר בונוס ונקודות זיכוי באוניברסיטאות בגין לימוד השפה הערבית.

מוחמד ברכה: דוחפים את התלמידים הערבים לבורות בערבית, דבר שאינו מתקבל על הדעת.

זבולון אורלב: כמה יחידות חובה יש היום בערבית?

מוחמד ברכה: שלוש יחידות.

מוחמד ברכה: בשקף המטרה יש נקודה לגבי רב-תרבותיות ושוויוניות.

מוחמד ברכה: זה דבר חשוב, אבל לדעתי יש מקום לתת תשומת לב לאותן יוזמות מבורכות של הורים שמקימים בתי-ספר דמוקרטיים ואשר נלחמים על חייהם.

מוחמד ברכה: אני יודע על כמה ניסיונות כאלה גם ביפו וגם בחיפה.

מוחמד ברכה: יש לתת תשומת לב לעניין הזה.

מוחמד ברכה: אני מברך על הכיוון שהציגה השרה לגבי ערכים ותכנים וגם מברך על דבריו של חבר הכנסת אורלב על גודל הכיתות, אבל קודם כל צריך שיהיו כיתות.

מוחמד ברכה: לצד כל התכנית השאפתנית והנכונה, יש לאפשר את מינימום הכיתות הנדרש.

מוחמד ברכה: על רקע דבריה של חברת הכנסת תירוש בהאדרת התקופה הקודמת, אני רוצה לקבל הסברים מכבוד השרה על חצי המיליארד שקלים שהוחזרו לאוצר בגלל שלא נוצלו במשרד החינוך.

רונית תירוש: זה שטויות.

רונית תירוש: לקחו שש שנים לאחור ומצאו מתוך 24 מיליארד 100 מיליון שלא נוצלו.

מוחמד ברכה: חברת הכנסת תירוש, החזירו שקל אחד לאוצר?

מיכאל מלכיאור: זה חלק מהשיטה של האוצר בכל המשרדים.

רונית תירוש: חבר הכנסת ברכה, אתה תמים?

רונית תירוש: צריך לתת צל"ש.

רונית תירוש: מתוך 24 מיליארד להחזיר 100 מיליון, זה דבר נהדר.

רונית תירוש: אני מאחלת לכל שר ולכל מנכ"ל להגיע לדבר כזה.

רן ארז: אדוני היושב-ראש, גברתי השרה, אני רוצה לברך אותך ולאחל לך הצלחה רבה, כי יש פוטנציאל אדיר ברצון שלך, במוטיבציה שלך ובשיתוף פעולה אתנו המורים.

רן ארז: אני לא יכול שלא לציין גם את דבריה של חברת הכנסת רונית תירוש, שהיתה פעם מנכ"לית המשרד – שמעתי והרגשתי פעמי משיח שפתאום מדברים טוב על המורים.

רונית תירוש: אל תגזים, גם אני מורה בישראל.

רן ארז: יש מודעות לבעיות של מערכת החינוך, וזה טוב.

רן ארז: יש רצון, יש מוטיבציה, יש תכניות, וזה מצוין.

רן ארז: אבל כדי לפתוח את הכספת של משרד האוצר צריך שני מפתחות.

רן ארז: לא רק שני מפתחות, אלא שני מפתחות שפותחים בסינכורניזציה.

רן ארז: מפתח אחד בידי השרה ובידי מערכת החינוך והמפתח השני הוא בידי ראש הממשלה, אפילו לא בידי האוצר.

רן ארז: אם זה לא יהיה הכיוון, הדלת של משרד האוצר, של הכספת, לא תיפתח ושום דבר לא יקרה.

רן ארז: עם רצון טוב ועם תכניות טובות, אבל אם אין גם את היכולת הביצוע של תקציב, לא יקרה כלום.

רן ארז: אני מבקש בשם המורים מחברי הכנסת: אתם, חברי הכנסת, עם כל הכבוד שאני רוחש לכם, אתם למעשה הגב הציבורי של שרת החינוך לצורך קידום מערכת החינוך.

רן ארז: עזרו לה להשיג גם את המפתח השני, כי בלי המפתח השני אי אפשר להתקדם.

אבי קמינסקי: אני חושב שמערכת החינוך חייבת להיות מערכת ממשלתית והמגמה של הפרטה של מערכות מתוך מערכת החינוך צריכה להיפסק, כולל העמותות במגזר הערבי ועמותות שפעלו במסגרת מוסדות החינוך.

אבי קמינסקי: כל אחד פנה לרשות או לבית ספר ועשה את מה שעשה בתוך המוסד החינוכי.

אבי קמינסקי: אני חושב שזה צריך להיות בצורה מחוברת ומוסדרת בכל המערכת.

אבי קמינסקי: לגבי מבנה משרד החינוך – אני לא נופל מהכיסא ממבנה משרד החינוך.

אבי קמינסקי: אני חושב שצריך לחזק אותו, צריך לתת לו את המגמות ומפנה שיבטיח תשובות לרשויות המקומיות.

אבי קמינסקי: מפקחת על בתי-ספר יסודיים שבאחריותה יותר מעשרים בתי-ספר, לא יכולה להשפיע הרבה.

אבי קמינסקי: לפיכך צריך לחשוב על המגמה הזאת ולראות איך אפשר לעשות את זה בצורה הטובה ביותר בשיתוף עם הרשות המקומית.

אבי קמינסקי: לכן אני חושב שאין לקצץ במבנה משרד החינוך.

אבי קמינסקי: ב-1 בספטמבר 2006 – זה בדיוק מחר – תתחיל שנת הלימודים הבאה כאשר חסרות שעות רבות במערכת.

אבי קמינסקי: חסרות שעות בבתי-הספר היסודיים לשעות אורך.

אבי קמינסקי: חסרות שעות בחינוך המיוחד.

אבי קמינסקי: חסרות שעות בשעות השילוב.

אבי קמינסקי: אנא, אנשי המשרד, צריך לטפל בנושאים האלה ולתת את התשובות עוד לפני ה-1 בספטמבר.

אבי קמינסקי: אני חושב שצריך לגעת בחיבורים שבין החינוך הפורמלי לבלתי פורמלי.

אבי קמינסקי: לא נגענו בזה מספיק, גם לא במצגת של השרה.

אבי קמינסקי: לא נגענו גם בחיבורים, שבתוך הרשויות, בין החינוך לרווחה.

אבי קמינסקי: גם זה חלק מנושא של צמצום פערים ומגמת המעטפת של כל מערכת החינוך.

אבי קמינסקי: קראתי, ואני מוטרד מזה, שמשרד האוצר מדבר על פתיחת אזורי רישום.

אבי קמינסקי: פתיחת אזורי רישום זאת קריסה של מערכות החינוך ברשויות המקומיות.

אבי קמינסקי: אני מציע להוציא את זה מסדר היום החינוכי שלנו.

מיכאל מלכיאור: אני רוצה להדגיש שאי אפשר במצגת כזאת להיכנס לתחומים רבים, מה גם שזו לא היתה הציפייה.

ג'מאל זחאלקה: על הכוונות שבאו לידי ביטוי בדברי השרה, אני מברך.

ג'מאל זחאלקה: על המעשים – צריך לחכות ולראות.

ג'מאל זחאלקה: אני בטוח שהיא תעשה כמיטב יכולתה, אבל אני לא בטוח שכל מה שהיא רוצה, או אפילו חלק גדול, היא תוכל להשיג.

ג'מאל זחאלקה: מה לעשות, החיים הם אכזריים, ועם כל הכוונות הטובות שופטים שר על-פי מעשיו ולא על-פי מצגות.

ג'מאל זחאלקה: נחכה ונראה.

ג'מאל זחאלקה: לכן צריך לברך בעירבון מוגבל ולחכות למעשה.

ג'מאל זחאלקה: מבחינה תקציבית, גברתי השרה, אנחנו בשמחת עניים, כלומר רוצים להחזיר לפחות את הכסף שקוצץ.

ג'מאל זחאלקה: כלומר המטרה בפני עצמה היא לחזור למצב של 2003, לא להתקדם קדימה.

ג'מאל זחאלקה: זה להוציא עז וללוות אותה בחאפלה.

ג'מאל זחאלקה: זה מה שאנחנו עושים.

ג'מאל זחאלקה: קיצצו 3 מיליארד, יחזירו את זה לאט-לאט – אפילו לא בבת-אחת – ואנחנו יוצאים בחאפלה, הנה הוצאנו את העז.

ג'מאל זחאלקה: גם בכנסת היתה מין שטיפת מוח ניאו-ליברלית, אנטי חברתית, של דארוויניזם חברתי אשר השפיע.

ג'מאל זחאלקה: רק מחזירים מה שלקחו, לא נותנים חדש, ואנחנו עושים חאפלה ומברכים.

ג'מאל זחאלקה: על זה לא צריך לברך.

ג'מאל זחאלקה: גברת תירוש, מחזירים רק חלק מהגזלה, כדי לחפות על הנזק האדיר שנגרם למערכת החינוך.

רונית תירוש: הלוואי שיחזירו.

ג'מאל זחאלקה: מחזירים רק חלק מהגזלה.

ג'מאל זחאלקה: צריך להעמיד את הדברים בפרופורציה – מחזירים מיליארד אחד מתוך השלושה שקוצצו, וכולנו צריכים לרקוד.

יולי תמיר: אם יתנו לנו אפילו מיליארד אתה תרקוד.

ג'מאל זחאלקה: הטון שבו נאמרים הדברים חשוב מאוד.

ג'מאל זחאלקה: הממשלה לא עושה טובה שהיא מחזירה את הכסף.

ג'מאל זחאלקה: אסור שייראה שהדרישות שלנו צנועות.

ג'מאל זחאלקה: אני חושב שצריך להוסיף למערכת החינוך, כי החינוך הוא המרכז.

ג'מאל זחאלקה: מדברים על עוני, על דלות, על בורות, אבל המנוף העיקרי ליציאה ממעגלי הדלות, העוני והבורות הוא החינוך.

ג'מאל זחאלקה: אין מנוף אחר.

ג'מאל זחאלקה: מלעיטים אותנו בתיאוריות וסטטיסטיקות על כך שבמצב סוציו-אקונומי נמוך הישגי החינוך נמוכים, כאילו שזו מכת גורל.

ג'מאל זחאלקה: המסר הסמוי בזה הוא שאם העניים יהיו עשירים, מצבם יהיה יותר טוב.

ג'מאל זחאלקה: איך העניים יהיו עשירים?

ג'מאל זחאלקה: איך הם יצאו מהמעגלים האלה?

ג'מאל זחאלקה: רק בעזרת חינוך.

ג'מאל זחאלקה: לכן החינוך במקומות שבהם המצב הסוציו-אקונומי נמוך, צריך להיות מנוף.

ג'מאל זחאלקה: החינוך לא צריך להיות עני, אלא עשיר בתכנים, עשיר במבנים, עשיר בתקציבים, עשיר בהקצאה אנושית, כדי שיאפשר להוציא את הקבוצות האלה ממעגלי הדלות והעוני.

ג'מאל זחאלקה: אדוני היושב-ראש, המורים הם המרכז.

ג'מאל זחאלקה: אנחנו יודעים שמצבם של המורים אינו טוב.

ג'מאל זחאלקה: מחצית מהמורים אינם מרוצים ממקום עבודתם ולכן צריך לנער גם שם ולאפשר פרישה לאלה שרוצים לפרוש, כדי להזרים דם חדש למערכת.

רונית תירוש: אלה שרוצים לפרוש הם הטובים.

ג'מאל זחאלקה: לא בהכרח.

ג'מאל זחאלקה: יש אלפי אנשים שסיימו סמינרים ורוצים לעבוד.

ג'מאל זחאלקה: צריך לאפשר להזרים דם חדש למערכת.

טלב אלסאנע: אני מברך על המצגת שהציגה השרה.

טלב אלסאנע: אולי כדאי שהוועדה תקיים דיון בפערים בין המצגות לבין היישום.

טלב אלסאנע: יש לי תחושה שמי שמנהל בפועל את מערכת החינוך זה יותר משרד האוצר מאשר משרד החינוך.

טלב אלסאנע: משרד החינוך יכול לבוא עם חזון, אבל האוצר הוא זה שקובע מה יתבצע ומה יתממש בסופו של דבר.

טלב אלסאנע: גברתי השרה, אני רוצה להפנות את תשומת לבך לשתי סוגיות: א.

טלב אלסאנע: הפערים הקבועים בין ההישגים במערכת החינוך היהודית להישגים במערכת החינוך הערבית.

טלב אלסאנע: זו גזירה?

טלב אלסאנע: תמיד זה ימשיך להיות כך?

טלב אלסאנע: האם יש סיכוי שהדבר ישתנה ונראה שההישגים שווים?

טלב אלסאנע: אם זה מחייב מדיניות לא שוויונית כדי להשיג שוויון, אולי צריך לאמץ מדיניות דיפרנציאלית כדי להשיג תוצאות שוות.

טלב אלסאנע: ב.

טלב אלסאנע: חיזוק השפה הערבית – זה דבר מאוד מאוד חשוב.

טלב אלסאנע: הרבה כאלה שרוצים ללמוד בירדן, אינם מתקבלים ללימודים שם משום שלא למדו את השפה הערבית ברמה של ארבע יחידות לפחות.

טלב אלסאנע: אמנם יש להם בגרות, אבל זה לא מאפשר להם להמשיך בלימודים אקדמיים.

טלב אלסאנע: לפיכך, יש לחייב להיבחן ברמה של ארבע יחידות .

טלב אלסאנע: לגבי ההפרטה, במיוחד בגנים לגיל הרך – יש כאן תוהו ובוהו.

טלב אלסאנע: כל אחד מקים עמותה, כל אחד מקים חדרים ומלמד תלמידים.

טלב אלסאנע: צריך להפסיק את התופעה הזאת.

מיכאל מלכיאור: אנחנו אתך בנושא הזה.

גד דעי: אני מברך את שרת החינוך על האווירה ועל שיתוף הפעולה.

גד דעי: עבודת ההוראה היא עבודה מתישה ושוחקת.

גד דעי: מורים רבים היום, עם ותק של שלושים שנה ויותר, בגילאי 50 פלוס, מבקשים לשחרר אותם מהעבודה, משום שאין להם לא כוח נפשי ולא כוח פיזי.

גד דעי: האוצר לא מאפשר את הדבר הזה.

גד דעי: בעצם אומרים להם שהדרך היחידה לפרישה מהמערכת היא להיות מורה לא טוב ואז יפטרו אותו או אם יש קיצוצים במערכת ואז מפטרים מורים או אם חס וחלילה הם יהיו חולים וועדה רפואית תחליט על פרישתם.

גד דעי: זה מצב בלתי נסבל – בקבוק שצווארו סתום.

גד דעי: יש אלפי מורים שמסיימים את המכללות והם לא יכולים להיקלט במערכת.

גד דעי: מדובר בצעירים עם תואר אקדמי ראשון ותוך שנתיים הם יכולים לקבל גם תואר שני.

מיכאל מלכיאור: אנחנו נקיים דיון על פרישת מורים ועובדי הוראה.

עופרה דונסקי: אני רוצה לחזק הרבה דברים שנאמרו כאן, במיוחד את האמירה של רן ארז לגבי המפתחות ללב האוצר ושרת החינוך.

עופרה דונסקי: אתם מתבקשים לחפש את המפתחות האלה.

עופרה דונסקי: גברת תירוש חושבת ששלב א' הוא שלב מוצלח וצריך להמשיך.

רונית תירוש: אני יודעת, לא חושבת.

רונית תירוש: יש סקר שמעיד על כך.

זבולון אורלב: על משקל "מדבר שקר תרחק" - מדבר סקר תרחק.

עופרה דונסקי: אני טוענת את ההפך מזה.

עופרה דונסקי: אנחנו שומעים מורים שאומרים שהם מוכנים לוותר על התוספת בשכרם ובלבד שנחזיר את כבודה של המערכת.

עופרה דונסקי: חשוב שתדעו שאין נרשמים לחינוך היסודי בהכשרת מורים, דבר שיגרום לנו לעמוד מול שוקת שבורה.

עופרה דונסקי: לגבי המגזר הערבי – השרה דיברה על הוספת 700 גנים, רובם במגזר הערבי.

עופרה דונסקי: חשוב גם שתדעו שהמערכת שם עוברת לעמותות פרטיות ובה בעת מפטרים גננות במגזר הערבי.

יולי תמיר: תודה רבה על הדברים – גם על הברכות וגם על הפסימיות.

יולי תמיר: גם אני יודעת שזה לא הולך להיות קל.

יולי תמיר: אני חושבת שאנחנו צריכים ללכת בצורה מאוד מדורגת.

יולי תמיר: מאוד קל לשאול מהו הדגש – אני יודעת שהגיל הרך יהיה הדגש, אבל אני אומרת את זה בעירבון מוגבל, כי אי אפשר להזניח גם את הדברים האחרים.

יולי תמיר: חייבים לטפל בשכר המורים, ולא דיברנו פה על חינוך מיוחד, שיפוץ כיתות וכו'.

יולי תמיר: אין פריבילגיה לשר חינוך לומר שהוא עושה רק דבר אחד וכל השאר יחכה.

יולי תמיר: המערכת לא פועלת כך, למערכת יש קצב משלה.

יולי תמיר: לכן אנחנו נשים את הדגש וגולת הכותרת תהיה הגיל הרך, אבל גם הדברים שדיברתי עליהם במצגת הם על סדר יומנו וכל אחד מהם ייעשה על-פי מידת יכולתנו.

יולי תמיר: ברור ומובן מאליו שאם האוצר וראש הממשלה לא יעמדו לצדנו, יכולתנו מוגבלת.

יולי תמיר: אני לא מגלה לכם שום דבר חדש.

יולי תמיר: לכן אני מבקשת מכם שתי בקשות – יושבים פה אנשים מכל מגוון העיסוקים, גם השלטון המקומי, גם המורים, גם ההורים, גם תלמידים וגם חברי כנסת.

יולי תמיר: לא יכול להיות שהלחץ הציבורי יהיה רק של המשרד.

יולי תמיר: צריכה להיות התאגדות מאוד ברורה של כל האנשים שהחינוך יקר ללבם לתרגם את ההבטחות למעשים.

יולי תמיר: מצד אחר, אני אגיד מילה על הצניעות.

יולי תמיר: למדתי משהו שהוא מאוד חשוב בניהול מערכות - אף פעם אל תיקח יותר ממה שאתה יכול לבלוע.

יולי תמיר: המאבק האמיתי הוא על תקציב 2007.

יולי תמיר: אין לי אשליה שנוכל להחזיר את כל מה שקוצץ ב-2007, אבל אני רוצה שנצא לדרך שיש לה משמעות.

יולי תמיר: כלומר, שהתוספת התקציבית תהיה כזאת שאפשר יהיה להתחיל בנקודות שחשובות לנו, החל מהגיל הרך ונושאים אחרים.

יולי תמיר: אני רוצה גם שיהיה משא ומתן עם המורים וגם מכסות פרישה.

יולי תמיר: שלושת הדברים האלה יאפשרו יציאה טובה לדרך.

יולי תמיר: אני מקווה שנגיע אליהם.

יולי תמיר: אם יש דבר אחד שאני מאוד לא מרוצה ממנו, זה המספר הנוכחי של מכסות פרישה.

יולי תמיר: אני מקווה שנצליח להגדיל אותו, כי אי אפשר לדבר כל הזמן על החדרה של אנשים צעירים בלי לאפשר לאלה שרוצים לעזוב את המערכת לפרוש.

יולי תמיר: הרב מלכיאור, אני אשמח אם תקיים כאן דיון על מכסות פרישה.

יולי תמיר: זה בוודאי יחזק את הדרישה הזאת, שהיא צודקת, שלנו ושל ארגוני המורים.

מיכאל מלכיאור: הוועדה תדון בנפרד בכל הנושאים שהעלו חברי הכנסת.

מיכאל מלכיאור: אני מציע לקבל את ההחלטה הבאה: הוועדה רושמת לפניה את הצגת הכוונות של השרה במצגת שראינו היום.

מיכאל מלכיאור: אנחנו חושבים שהכיוונים נכונים ומבורכים ואנו מבקשים לחזק את ידה.

מיכאל מלכיאור: כמובן שאנחנו סבורים שהמבחן יהיה גם בביצוע התקציבי ובסדרי עדיפויות.

מיכאל מלכיאור: אני חושב שנזמין את שר האוצר לדיון בוועדה.

מיכאל מלכיאור: אני חושב שראוי לקיים דיון מעמיק על תקציב 2007 עוד לפני שהתקציב מגיע לכנסת.

מיכאל מלכיאור: יש מסורת שהדברים נסגרים במשא ומתן בין כמה שרים והצבעה בממשלה, ואז כל אחד נלחם על המשרד שלו כאילו שזה לא שייך לכלל הממשלה.

מיכאל מלכיאור: אי אפשר לסבול תופעה כזאת.

מיכאל מלכיאור: יש רצון עז של הכנסת, וזה בא לידי ביטוי בוועדה, להגדיל בצורה ניכרת את תקציב החינוך.

מיכאל מלכיאור: לפיכך אני מציע שקודם כל יהיה מהלך מרכזי להחזרת התקציב שקוצץ מהמערכת בחמש השנים האחרונות עם רפורמה שתהיה חלק מזה.

מיכאל מלכיאור: לאחר שהשרה תציג את תכניתה בממשלה, אנחנו נזמין שוב את השרה לוועדה וניתן לה את כל התמיכה כדי לקדם את הדברים.

מיכאל מלכיאור: אני מודה לכולם, הישיבה נעולה.