ועדת המשנה לנושא דו"ח מבקר המדינה על ההתנתקות, כנסת 17, פרוטוקול מספר 1, 2006-06-19 12:00

עמירה דותן: צוהריים טובים.

עמירה דותן: ברוכים הבאים.

עמירה דותן: נפגשנו עם חלק מכם כבר כמה וכמה פעמים, גם במפגש של השדולה וגם של הוועדה היותר רחבה.

עמירה דותן: יושב-ראש הוועדה, יורי שטרן, החליט שאנחנו נקדיש ועדת משנה לטפל בנושא של המפונים.

עמירה דותן: כיושבת-ראש הוועדה החלטתי שבכל ישיבה נטפל בגזרה אחת מתוך כלל הנושאים וננסה להיכנס אליה לעומק, לראות איפה אנחנו עומדים בה, איך אפשר לשפר את הדברים ואיך אפשר להתקדם.

עמירה דותן: הנושא הראשון שהחלטנו לטפל בו הוא תעסוקה וחקלאות.

עמירה דותן: את הנושאים הבאים נסכם עם ליאור, לפי הצרכים.

עמירה דותן: חלק מהישיבות יתקיימו אצלכם, בשטח, כך שלא תצטרכו לבוא בכל פעם לירושלים.

עמירה דותן: הוועדה היא לרשותכם, היא לא לרשותי, כך שאני רוצה שיהיה לכם הכי נוח כדי שנוכל להתקדם בצורה הכי מיטבית.

עמירה דותן: שמענו ממנכ"ל ראש הממשלה שלמרכז ההשקעות במשרד התמ"ת יש הכי הרבה ניסיון, ידע ויכולת לסייע לדברים שיעלו כאן.

עמירה דותן: אני מודה לכם שהגעתם לכאן.

ליאור כלפא: הרב יוסף צבי רימון ידבר על נושא התעסוקה בהיבטים שונים.

ליאור כלפא: יש תעסוקה בהיבט שכירים, יש תעסוקה בהיבט של חקלאים, שיציג נחום יפה, ובנושא בעלי עסקים תציג שריתה.

עמירה דותן: הרב רימון, בבקשה.

הרב יוסף צבי רימון: שלום וברכה, יישר כוח לכולם על הנכונות ועל המפגש.

הרב יוסף צבי רימון: אתן תמונת מצב כללית בענייני תעסוקה, והדברים יתפתחו בהמשך.

הרב יוסף צבי רימון: אחרי העקירה מגוש קטיף היו 2,000-2,100 אנשים שנותרו ללא עבודה.

הרב יוסף צבי רימון: כיום המציאות היא שיש 1,375 אנשים ללא עבודה.

הרב יוסף צבי רימון: לפני עשרה חודשים התחלנו לערוך מיפוי מדויק, כי לא היה כזה בשום מקום.

הרב יוסף צבי רימון: עברנו משפחה-משפחה לבדוק את הנתונים.

הרב יוסף צבי רימון: חלק מהדברים מופיעים בחוברת הזאת.

הרב יוסף צבי רימון: יש לנו 30 עמודות על נתוני תעסוקה, במה הם עבדו, מה הם למדו, איך אפשר לקדם את הדברים, ותאריכי מעקב שבהם דיברנו אתם.

הרב יוסף צבי רימון: הדבר הזה נעשה בהתחלה, לפני עשרה חודשים.

הרב יוסף צבי רימון: ניסינו לעבוד עם 150 מתנדבים שעובדים על הדבר הזה מבחינה תעסוקתית.

הרב יוסף צבי רימון: עבדנו על מיפוי מדויק של האנשים ועל השגת מקומות עבודה.

הרב יוסף צבי רימון: מקומות העבודה בדרום הם חדשים.

הרב יוסף צבי רימון: יש לנו אתר באינטרנט שנקרא "ג'וב קטיף", שיש בו כיום 1,500 משרות, אתר מקצועי ומסודר.

הרב יוסף צבי רימון: דבר שלישי, עבדנו על התאמה בין העבודות באתר לבין התושבים.

הרב יוסף צבי רימון: עבדנו על נקודה אחת, שהיא מאוד עקרונית בכל התחום הזה, במיוחד כשמדברים על אנשי גוש קטיף.

הרב יוסף צבי רימון: חז"ל לימדו אותנו שאין חבוש מוציא עצמו מבית האסורים.

הרב יוסף צבי רימון: אדם לא יכול להוציא את עצמו מבית-כלא, ובמובן הזה כל אדם מובטל נמצא במצב הזה, ובמיוחד אנשים שעברו טראומה, אנשים שעברו בעיה קשה.

הרב יוסף צבי רימון: אנחנו רואים שאם נשב כמשרד ונחכה שאנשים יבואו אלינו, הם לא יבואו, או יבואו לביקור קצר, ורוב העבודה נעשית על-ידי זה שאנחנו באים אל האנשים.

הרב יוסף צבי רימון: לכן אנחנו עובדים עם רכזים אזוריים, שנמצאים עם ועד המתיישבים, אנחנו עובדים עם 150 מתנדבים נוספים, אנחנו עובדים עם אנשים שניגשים אל האנשים, יושבים אתם, כותבים אתם קורות-חיים, מחזקים ביטחון עצמי, נותנים הצעות עבודה, ובמידת הצורך שולחים לקורסים – מה שאפשר דרך התמ"ת, ומה שאי-אפשר על-ידי גיוס תרומות שהצלחנו להשיג מכל מיני מקומות.

הרב יוסף צבי רימון: פותחים עסקים מחדש, עוזרים בתוכנית עסקית ובכספים לפתיחת עסקים מחדש, גם על-ידי כספים מתרומות.

הרב יוסף צבי רימון: זה עיקר תהליך העבודה, ובדרך הזאת עד היום נמצאו דרכנו 425 אנשים שהצלחנו לשבץ בעבודה.

הרב יוסף צבי רימון: מצד אחד המצב עוד קשה מאוד, אנחנו מדברים עוד על 1,375 אנשים.

הרב יוסף צבי רימון: אני חושב שהעבודה מאוד קשה וצריכים לעבוד בכלים יצירתיים מאוד.

הרב יוסף צבי רימון: מצד שני, צריך לדעת שאסור להתייאש, צריכים לעבוד לאט.

הרב יוסף צבי רימון: הרבה פעמים אנשים במצב נפשי קשה, כשמציעים להם עבודה, לא כל עבודה הם מקבלים, מה גם שמדובר בעבודות שונות ממה שהיה להם קודם, גם בשכר וגם במרחק, שאלה שתי בעיות מרכזיות.

הרב יוסף צבי רימון: לא פשוט לשכנע אדם לצאת, אבל לאט לאט עובדים ומשכנעים ומנסים להשיג עוד דברים.

הרב יוסף צבי רימון: אני אדבר על כל מיני דברים שאפשר להשיג, גם כאלה שקשורים לתמ"ת.

הרב יוסף צבי רימון: זאת הצגת התמונה הכללית.

עמירה דותן: תודה רבה על הפתיח ועל הנימה הפרו-אקטיבית.

עמירה דותן: זאת אומרת, אתם לא יושבים ומחכים אלא אתם עושים, ועושים עבודה מאוד יפה.

עמירה דותן: השאלה שלי היא האם יש לכם מיפוי של תעסוקות של 1,375 האנשים האלה.

הרב יוסף צבי רימון: יש לנו מיפוי מסודר.

עמירה דותן: אתה יכול לומר בגדול איפה התעסוקות?

הרב יוסף צבי רימון: בגדול אני יכול להגיד, שרוב הבעיות הן בדרום.

הרב יוסף צבי רימון: בצפון יש עשרות אנשים בלי עבודה, אבל זה סדר גודל אחר לגמרי.

הרב יוסף צבי רימון: מתוך הדרום הבעיה הכי קשה היא בניצן.

הרב יוסף צבי רימון: האבטלה בניצן היא אבטלה שקרובה ל-50%.

הרב יוסף צבי רימון: בגוש קטיף היתה אחת מבעיות האבטלה הקטנה ביותר בארץ, כלומר מדובר על אנשים שכמעט כולם עבדו.

עמירה דותן: לכן חשוב לי מאוד שנוכל לעדן את המספר הזה.

עמירה דותן: אני רוצה להבין אם האנשים האלה, שכולם היום אנשים עובדים – האם הם חקלאים, האם הם אנשי מנהלה.

עמירה דותן: האם אתה יכול לומר לנו בגדול את הענפים שבהם הם עבדו לפני הפינוי?

הרב יוסף צבי רימון: אני מדבר על הנתח של אותם 2,000 שהיו בלי העבודה אחרי העקירה.

הרב יוסף צבי רימון: יש אנשים שהיו להם עבודות מחוץ לגוש קטיף, שהם עבדו קודם.

הרב יוסף צבי רימון: יש עוד 1,500 אנשים שלהם היתה עבודה והם עובדים שלא קשורים למכלול הזה, שאנחנו לא דנים בהם עכשיו.

הרב יוסף צבי רימון: אנחנו דנים באותם 2,000 שנשארו בלי עבודה, אחרי העקירה מגוש קטיף.

עמירה דותן: מנית 1,375.

הרב יוסף צבי רימון: אז היו 2,000 והיום יש 1,375.

הרב יוסף צבי רימון: בערך שליש מהם חקלאים.

הרב יוסף צבי רימון: מתוך השאר יש כ-40% שהם היו אנשים שאו שהיו עובדי מועצה במקומות האלה, שהמועצה התפרקה היום, עובדים מנהליים, או שהיו עובדים שקשורים לכל המפעלים שם, עובדי תחזוקה, מזכירות, אנשים שעסקו בביטחון ביישוב, עובדים שקשורים להובלה, שגם קשורה למפעלים שהיו באזור, עובדים שקשורים לתיקונים של אינסטלציה וחשמל, שבדרך כלל עבדו בכל מיני מפעלים או מקומות באזור שנסגרו.

הרב יוסף צבי רימון: חוץ מהם יש כ-250 בעלי עסקים קטנים, לא חקלאות, שהיו בגוש קטיף, ש-50-60 מתוכם נפתחו מחדש.

הרב יוסף צבי רימון: אנחנו כל הזמן מנסים לפתוח עוד עסקים מחדש.

הרב יוסף צבי רימון: חוץ מהם יש נתח שהוא נתח שעבד בכל מיני מקומות, שזה בערך 25%, והיום הוא מעל גיל 50.

הרב יוסף צבי רימון: אלה אנשים במצב מאוד קשה, אנשים שמנסים לחפש עבודות ולא מוצאים, ובעניין האנשים האלה נצטרך לחשוב על פתרונות מאוד יצירתיים.

הרב יוסף צבי רימון: אני חייב לציין שבנושא של אבטלה, החלק של הכסף הוא החלק הקטן.

הרב יוסף צבי רימון: יש דוגמה של מישהו בגיל 55 שעבד בצורה מלאה, היום הוא בלי עבודה.

הרב יוסף צבי רימון: הוא קם בבוקר, מנקה את החניה שעה וחצי, מנקה את החניה של השכן שעה וחצי.

הרב יוסף צבי רימון: הוא התקשר אלי לפני כמה ימים ואמר לי: אני ואשתי על סף פיצוץ.

הרב יוסף צבי רימון: המציאות היא מאוד קשה, במיוחד של אנשים מעל גיל 50 שמאוד קשה להם למצוא משהו חדש.

הרב יוסף צבי רימון: לא רוצים לקבל אותם לדברים אחרים או לתת להם דברים מאוד זוטרים.

עמירה דותן: זאת הסיבה שהחלטנו לעשות את הפגישה הראשונה בנושא תעסוקה, כי ברור לנו שזה לא רק כסף, אלא כאשר אדם לא עובד, כל הדימוי העצמי שלו בתוך המשפחה ובתוך החברה הוא אחר לגמרי.

עמירה דותן: לכן אם נמצא פה פתרונות יצירתיים ונכונים, אני מניחה שחלק גדול מהדברים שקשורים בזה, בהוויה היום-יומית, ישתפרו גם כן.

עמירה דותן: חבר הכנסת אריאל, בבקשה.

אורי אריאל: תודה, גברתי היושבת-ראש.

אורי אריאל: בהצלחה בתפקיד החשוב הזה.

אורי אריאל: אני מודיע מראש שאני איאלץ לעזוב.

אורי אריאל: אני לא חבר בוועדה, הגעתי מפאת החשיבות של הנושא.

אורי אריאל: הזכירו קודמיי שהבטלה היא אם כל חטאת, ונעשים מאמצים מתוגברים של הגופים השונים, משירות התעסוקה, משרד התעשייה, הג'וינט ואחרים – כל מי שעוסק בזה ברוך יהיה.

אורי אריאל: אבל בסוף יש מבחן תוצאה, ואנחנו לא עשרה ימים אחרי הפינוי, אנחנו עשרה חודשים אחרי הפינוי.

אורי אריאל: נגמר זמן בטלה.

אורי אריאל: גברתי היושבת-ראש, אני רוצה לבקש ממך, במסגרת חלק מהתשובות, שתהיה פנייה שלך לצה"ל ולכוחות הביטחון לעשות מאמץ לקליטת אנשים מהמפונים.

אורי אריאל: המעסיק הגדול ביותר במדינת ישראל הוא צה"ל, משטרה, שב"כ, שב"ס וכן הלאה.

אורי אריאל: הצבא הוא הגדול שביניהם.

אורי אריאל: יש לו יתרונות בכמה תחומים.

אורי אריאל: האחד, שהוא פרוס ארצית.

אורי אריאל: הוא טוב למפונים שנמצאים בגולן והוא טוב למפונים שנמצאים ביתד וביבול.

אורי אריאל: יש בסיסים גם פה וגם פה.

אורי אריאל: יש לו המגוון הכי גדול של תעסוקה, החל מניקיון וכלה באסטרונאוטים, טייסים, מחשבים.

אורי אריאל: כל דבר שתגידו, צה"ל עוסק בו.

אורי אריאל: הדבר השלישי, יש לו גמישות, הוא לא חי ממכרזים שחיים בשירות המדינה.

אורי אריאל: יש לו יכולת תמרון יותר גדולה, לא במובן השלילי שלוקחים חברים, אלא יש לו הגמישות המאפשרת לתת עדיפויות מסוימות.

אורי אריאל: אני צריך לציין שידידי יעקב זיגדון, שיושב כאן, ואני פנינו ביחד לסגן הרמטכ"ל.

אורי אריאל: התשובה היתה יוצאת מן הכלל טובה: ודאי, כן ועכשיו.

אורי אריאל: התוצאה – אפס.

אורי אריאל: לפי הבנתי, ואין לי עניין להשמיץ מישהו, לא נעשה המאמץ הראוי כפי שצה"ל יודע בדברים שמעניינים אותו.

עמירה דותן: הפנייה ישנה?

אורי אריאל: הפנייה היא מלפני כשישה חודשים.

אורי אריאל: היא לא ביום הראשון והיא לא מאתמול, היה מספיק זמן להתארגן.

אורי אריאל: צה"ל הציע להם להיכנס לקורס אחד, לעבודה אחת, מה שנקרא רשיון גימ"ל, סמיטריילרים, בתנאים רגילים, שמשמעותם שכל 11 חודשים יפטרו אותם כדי שהם לא יהיו עובדים קבועים.

אורי אריאל: להגיד שזאת ההצעה הכי רצינית שצה"ל יכול לשים על השולחן, אני מפקפק בכך.

אורי אריאל: אני חושב שזה לא אבוד, היות שכל הזמן צה"ל מחליף אנשים ויש דברים חדשים, וזה בפריסה ארצית.

אורי אריאל: אני מציע שתהיה פגישה, לא דווקא בפורום גדול, לראות איך להעביר את זה לצד מעשי.

אורי אריאל: הכתובת שלנו לעניין הזה היה סגן הרמטכ"ל, האלוף קפלינסקי, שבדרך כלל אצלו מלה זו מלה, סיכום זה סיכום.

אורי אריאל: בעניין הזה זה היה קצת חלש.

אורי אריאל: אני מציע שתזמני אותו ונשב אתו בפורום מצומצם.

אורי אריאל: דבר שני הוא שינויי חקיקה.

אורי אריאל: יש הסכמה שהחוק לא הכיל את כל הבעיות ולא נתן להן פתרון, וזה בסדר.

אורי אריאל: אי-אפשר לצפות את כל הבעיות, גם לא עמדנו מול תופעה שנקראת פינוי של 8,000 יהודים בצורה הזאת.

אורי אריאל: חוסר הנכונות של הממשלה והעומד בראשה לעשות כל שינוי בחקיקה, אלא לתת פתרונות אד-הוק, כדי שלא יהיו תקדימים כפי שהם אומרים, הוא בלתי נסבל.

אורי אריאל: מה חטאו האנשים האלה?

אורי אריאל: מה רוצים מהם?

עמירה דותן: שינויי חקיקה רק בתחום התעסוקה?

אורי אריאל: עכשיו אני מדבר רק על התחום הזה.

אורי אריאל: בוודאי שצריך שינויים בעוד דברים, אבל גם בתחום הזה יש דברים שמעוכבים.

אורי אריאל: הניסיון לפתור אותם פרטנית כל פעם שהם מתעוררים לא יביא מזור לעניין, ולא בצדק.

אורי אריאל: אני רוצה לציין את הנכונות של תמ"ת על כל שלוחותיו לקחת עובדים מתוך המפונים עצמם, בגלל ההיכרות שלהם וההבנה שלהם והרגישות שלהם.

אורי אריאל: בעיני זה דבר מאוד נכון, טוב שהוא נעשה, גם אם קצת מאוחר.

אורי אריאל: הוא יכול להיות מודל למשרדים אחרים בהבנה שמי שמטפל הכי טוב זה אדם קרוב, ולא מישהו שבא ממקום אחר לגמרי, לא חי באמת את הבעיות, לא מכיר את האנשים באופן אישי.

אורי אריאל: זה כיוון מאוד נכון, אני מקווה שהתוצאות יהיו בהתאם ושנוכל לשמוע בעוד כמה חודשים שרואים שינוי.

אורי אריאל: אני מודה לך.

אורי אריאל: החוכמה תהיה במעקב ובבקרה שלך, ואני סומך עלייך בעניין הזה.

עמירה דותן: תודה.

יעקב זיגדון: אני מבקש לתת סקירה קצרה כללית על הסטטוס התעסוקתי של מפוני גוש קטיף וצפון השומרון.

יעקב זיגדון: שירות התעסוקה קיבל אחריות כוללת ב-2 ביוני, ומרכז הסיוע המיוחד של התמ"ת באשקלון למעשה הפסיק להתקיים ואנחנו קיבלנו את האחריות הכוללת.

יעקב זיגדון: זה לא אומר שלפני כן לא עבדנו, אלא שלפני כן היינו חלק מהמרכז ועכשיו אנחנו אחראים לראייה הכוללת.

יעקב זיגדון: קבענו לעצמנו יעד, ואני מקווה שאתם תהיו שותפים לו, שעד סוף השנה אנחנו רוצים להגיע למצב ש-80% מקרב כוח העבודה של גוש קטיף וצפון השומרון חזר למעגל העבודה.

יעקב זיגדון: ההערכה שלי היא שכרגע זה סדר גודל של 50%.

יעקב זיגדון: אנחנו רוצים להשקיע את חצי השנה הקרובה ולהתקדם בעוד 30%.

יעקב זיגדון: מבחינת מה שהיה בגוש קטיף, כמו שאמרו פה, היתה אבטלה יחסית נמוכה, בסך הכול 300 איש היו מוגדרים כמובטלים בגוש קטיף עצמו.

יעקב זיגדון: מבחינת מספרים, קהל היעד שלנו הוא 3,100 בני-אדם.

יעקב זיגדון: מתוכם כ-1,700 פנו לקבל סיוע, וכ-1,400 לא פנו.

יעקב זיגדון: אני אפריד פה בין הערכות לבין עובדות.

יעקב זיגדון: בסוף אצטרך לדבר על עובדות ובסוף אני מייצג גוף פורמלי ממשלתי.

יעקב זיגדון: 1,717 אנשים פנו לקבל סיוע.

יעקב זיגדון: אלה אנשים שאנחנו מכירים אותם, מזוהים, שהתייצבו ואמרו "רוצה אני".

יעקב זיגדון: מתוך אלה שבאו לקבל סיוע, 608 עובדים, אחר כך אפרט איפה הם עובדים.

יעקב זיגדון: 300 אנשים נמצאים בהכשרה או ממתינים בשלבים כאלה ואחרים להכשרה.

יעקב זיגדון: 432, שזה רבע, נמצאים בתהליכי השמה כאלה ואחרים, זאת אומרת תהליך של חיפוש עבודה, הולכים למעסיק, בודקים התאמה וכו'.

יעקב זיגדון: כ-20%, שהם 377, לא פעילים.

יעקב זיגדון: זאת אומרת, הם התייצבו פעם או פעמיים, ובאיזשהו שלב הפסיקו להתייצב מכל סיבה שהיא.

יעקב זיגדון: הסיבה יכולה להיות שהם מצאו עבודה בעצמם, שזאת סיבה טובה מאוד ואנחנו לא יודעים עליה, או התייאשו מאתנו ואמרו שאנחנו לא מספקים את השירות המתאים.

יעקב זיגדון: מבחינת העובדים עצמם, מתוך 608 אנשים שהתחילו לעבוד, מאלה שלא עבדו ופנו ולא מסך כל המפונים, 395 הלכו לעבודה שכירה, 182 פתחו עסקים.

יעקב זיגדון: אלה אנשים עם מספר של עוסק מורשה, אנשים מזוהים, אנחנו יודעים על כל אחד ואחד.

יעקב זיגדון: 31 פנו ליזמות חקלאית והם מפעילים אותה.

יעקב זיגדון: אני לא בדיוק מצוי במגזר החקלאי, כי שם פחות אנחנו מתעסקים, אבל אלה אנשים שהעתיקו עסקים חקלאיים שהיו להם בגוש קטיף והעבירו אותם לצד השני של הקו הירוק.

יעקב זיגדון: מבחינת הכשרה מקצועית, יש לנו הרבה כלים לנושא הזה.

יעקב זיגדון: 300 אנשים נמצאים כרגע בהכשרה מקצועית.

יעקב זיגדון: במסמך יש פירוט כללי של ההכשרות עצמן.

יעקב זיגדון: יש טכניקות שונות להכשרה.

יעקב זיגדון: מה שאנחנו אוהבים בעיקר זו הכשרה עם השמה, שאלה מוסדות שאתם אנחנו יוצרים חוזה.

יעקב זיגדון: האגף להכשרה מקצועית בתמ"ת יוצר אתם חוזה, שהם מחויבים גם להשמה של אנשים ולא רק ללמד אותם.

יעקב זיגדון: רק בשבוע האחרון היתה לנו הצלחה, שהלוואי עלינו עוד הצלחות כאלה.

יעקב זיגדון: 23 אנשים סיימו קורס ניהול פרויקטים.

יעקב זיגדון: 17 מתוכם מצאו עבודה, שזה אחוז מכובד.

יעקב זיגדון: רובם בעבודות עצמאיות, ביזמות וכו'.

עזרא אלדר: אני מהקורס הזה.

יעקב זיגדון: חלק מהמועמדים שאורי דיבר עליהם, שקלטנו אותם או נקלוט אותם בימים הקרובים לעבודה, הם גם אנשים שהיו בקורס ניהול פרויקטים.

יעקב זיגדון: הם ידעו להציג תוכנית עסקית יפה, איך הם מתכוונים לטפל בבעיה הזאת.

יעקב זיגדון: אני מעריך שכ-1,500 אנשים מקרב המפונים עובדים, סדר גודל של כ-50%.

יעקב זיגדון: נצטרך להשלים את המיפוי ולדעת שהמספר הזה נכון.

יעקב זיגדון: לא כולם מזוהים, לא את כולם אנחנו מכירים.

יעקב זיגדון: הריכוז של כלל הטיפול התעסוקתי בשירות התעסוקה הוא נכון, לצערי הוא קצת מאוחר מדי.

יעקב זיגדון: הבעיה בטיפול במפונים זה עודף גורמים שמטפלים בלי יד מכוונת אחת יחידה ובלעדית, כי הבירוקרטיה מכלה כל חלקה טובה.

יעקב זיגדון: אני רואה את זה גם בטיפול במפונים, גם באישורים שהם צריכים לקבל.

יעקב זיגדון: על כל צעד ושעל, זה מסע ייסורים אין-סופי שחשוב מאוד שתהיה כתובת אחת, שהיא כתובת לערעורים, לבקשות, לבחינות, שיודעת לפסוק ולסיים טיפול איפה שצריך.

יעקב זיגדון: התחלנו בזה בזמן האחרון.

יעקב זיגדון: אנחנו מגייסים עשרה אנשים שיטפלו בעניין הזה.

יעקב זיגדון: שבעה מתוכם הם מקרב המפונים.

יעקב זיגדון: הלוואי שזה יהיה האחוז גם במקומות אחרים.

יעקב זיגדון: אנחנו מעמידים כלים שונים ומגוונים שעברו כבר החלטות ממשלה והן מתוקצבות, בתחום ההכשרה המקצועית.

יעקב זיגדון: יש טכניקות שונות להכשרה מקצועית, ואנחנו מפעילים את כולן.

יעקב זיגדון: הטכניקה העדיפה והפופולארית היא ואוצ'רים, שזה אומר שאדם מחפש לעצמו את בית הספר, אנחנו מנתבים אותו למסלול כזה או אחר, הוא נרשם והוא לומד ואנחנו מממנים את הלימודים שלו, עד גובה מסוים כמובן וחד-פעמי, כמובן שיש לזה מגבלות.

יעקב זיגדון: יש כמובן הנושא של מרכז ההשקעות, לעודד מעסיקים לקלוט מפונים.

יעקב זיגדון: יש תמיכה בהשמה.

יעקב זיגדון: אנחנו מפעילים יועצים, פסיכולוגים תעסוקתיים.

יעקב זיגדון: זה לא בקצב המתאים כרגע.

יעקב זיגדון: מאוד היינו רוצים להגביר את הקצב ואנחנו נעשה את זה.

יעקב זיגדון: יש נושא של משרות ממשלתיות בהעדפה של מפוני גוש קטיף, נושא שמתנהל בעצלתיים עד כמעט אפס.

יעקב זיגדון: אבל לפחות הבירוקרטיה עובדת.

יעקב זיגדון: היום כל משרה ממשלתית שמתפנה בחברה ממשלתית מגיעה קודם כל אלי, אנחנו מציעים למפונים, ואם לא נמצאים מפונים מתאימים אנחנו יכולים להגיד שאין לנו אנשים מתאימים ושיוציאו למכרז כללי.

עמירה דותן: איפה העצלתיים, בהעברה או בחיפוש?

יעקב זיגדון: זה מתנהל בעצלתיים, כי לא כל המשרות מתאימות.

יעקב זיגדון: אם הרכבת מעבירה משרות מהנדסי רכבות, ואנחנו יודעים שאין מהנדסי רכבות מקרב המפונים, אז זה לא בדיוק עוזר לנו.

יעקב זיגדון: אבל אלה בעיות אמיתיות, אני לא בא אליהם בטענות.

יעקב זיגדון: לפחות כרגע יש לנו בקרה כזאת או אחרת.

יעקב זיגדון: יש מכתב של ראש הממשלה בעצמו, שפונה לכל החברות, ואני משתמש מאוד במכתב הזה, שדורש מהם להפנות אלינו את המשרות.

יעקב זיגדון: אנחנו יודעים גם לשלם דמי קיום בזמן הכשרה רק לחלק מהאנשים.

יעקב זיגדון: לא צריך שינויי חקיקה, אבל צריך שינויים בהחלטות ממשלה.

יעקב זיגדון: היום אנחנו משלמים דמי קיום רק למי שנמצא בקורס שהוא עם השמה בקצה שלו.

יעקב זיגדון: זה לא תקין.

יעקב זיגדון: צריך לתת את זה לכל מי שאנחנו שולחים אותו להכשרה, בטח אם הוא לא מקבל אבטלה.

יעקב זיגדון: אם הוא מקבל אבטלה, אז אין לנו בעיה עם זה.

יעקב זיגדון: אבל אם הוא לא מקבל אבטלה, ואין הרבה כאלה אלא רק כמה מאות, אז הוא צריך לקבל דמי קיום וזה מובן מאליו.

יעקב זיגדון: קשה מאוד לשלוח מישהו לקורס מורה-דרך של 11 חודשים ולהגיד לו שבינתיים יחיה מהאוויר.

יעקב זיגדון: לכן מדברים על שינויים.

יעקב זיגדון: בנושא יזמות עסקית אנחנו גם יודעים לתמוך באנשים, וההצלחות שם הן לא רעות.

יעקב זיגדון: ביזמות עסקית אנחנו מממנים לאנשים את החניכה ואת הליווי עד שהוא פותח עסק.

יעקב זיגדון: זה לא מעט כסף, אבל באמצעות גופי מת"י, המרכז לפיתוח יזמות, מלווים אותו.

יעקב זיגדון: אנחנו מממנים את כל התהליך, עד שהוא פותח את העסק.

תמר מנס: כמה זמן נמשך הליווי שלכם אחרי שאדם פתח עסק או מצא עבודה?

יעקב זיגדון: כרגע אם הוא לא חזר אלינו, אנחנו לא מכירים אותו.

יעקב זיגדון: ברגע שהוא מצא עבודה, סוגרים את התיק, אלא אם כן הוא חזר ואמר שפיטרו אותו או לא מצא חן בעיניו.

עמירה דותן: יש 1,400 שלא פנו.

עמירה דותן: איפה הם?

יעקב זיגדון: חלקם הגדול עובד.

יעקב זיגדון: המספר שאני מדבר עליו הוא הערכה, הרב נחרץ בדעתו שזה המספר.

יעקב זיגדון: אנחנו עוד לא עשינו את המיפוי כדי למצוא את ה-1,400 שלא פנו אלינו ולדעת בדיוק מה קורה אתם.

יעקב זיגדון: לרב רימון יש הנתונים שלו, ולכן ההערכה שלי מתבססת גם על המספרים שלו.

יעקב זיגדון: אבל אני יכול להגיד שזו הערכה ולא תעודת זהות.

עמירה דותן: הרב, מה אתה אומר על המספרים האלה, הם עובדים?

הרב יוסף צבי רימון: בסך הכול אנחנו מדברים על אותו חתך, פחות או יותר, של 1,400 לא עובדים.

עמירה דותן: לא עובדים ולא פונים.

הרב יוסף צבי רימון: השאלה למי לא פונים.

הרב יוסף צבי רימון: אנחנו פנינו אליהם, לא חיכינו שהם יפנו אלינו.

הרב יוסף צבי רימון: התחלנו בדבר הזה שבועיים אחרי העקירה.

הרב יוסף צבי רימון: אנחנו גוף התנדבותי שפנו אלינו רבנים מגוש קטיף שננסה לעזור בענייני המלונות, ואז ראינו מיד את כל הבלגאן ופנינו לאנשים.

עמירה דותן: בשאלה שלי אין שום ביקורת.

עמירה דותן: אני רק רוצה לראות איך אפשר לעזור לאנשים האלה.

הרב יוסף צבי רימון: פנינו לאנשים.

הרב יוסף צבי רימון: אני לא יכול להגיד שכולם בטיפול.

הרב יוסף צבי רימון: בערך 1,000 אנשים נמצאים ברמה רצינית יותר של עבודה.

הרב יוסף צבי רימון: 300-400 אנשים מתוך ה-1,000 הם ברמה יותר רצינית.

הרב יוסף צבי רימון: יש 400 אנשים שפנינו אליהם, דיברנו אתם, יש מעקב, אבל הרמה היא מאוד שטחית.

הרב יוסף צבי רימון: יש לנו קשר עם כולם, יש כאלה ברמה מאוד טובה, יש כאלה בינונית ויש כאלה ברמה יותר חלשה, וזה בא לידי ביטוי גם בנתונים.

הרב יוסף צבי רימון: יש כאלה שהצמדנו להם מתנדב קבוע, אז הם מטופלים אצלנו בצורה מאוד עניינית.

הרב יוסף צבי רימון: ככל שיכולנו גם הפנינו אותם לתמ"ת.

הרב יוסף צבי רימון: אנחנו מנסים בשיתוף עם יעקב זיגדון לנסות לקדם דברים, אבל יש הרבה דברים שצריך לקדם אותם.

דתיה בר-ששת: אם אפשר לנסות לא להתייחס לסוגיית העבודה שלנו ואיך אנחנו מטפלים באנשים, אלא רק לנסות להבהיר את פלח הלא-פונים.

דתיה בר-ששת: אני חושבת שזה מה שהכי משמעותי, וזה גם מה שעלה בוועדה הקודמת שלכם.

דתיה בר-ששת: צריך לזכור שמדובר פה באוכלוסייה שהיא לא אוכלוסיית מובטלים רגילה והיא לא אוכלוסייה לא מועסקת או לא מתפרנסת רגילה, היא אוכלוסייה שעברה משבר.

דתיה בר-ששת: חלקה עדיין חווה את המשבר בצורה קשה ומשמעותית, וחלק מכובד ממנה – וזה לדעתי מסביר את סוגיית הלא-פונים לשירות התעסוקה – עדיין לא נמצא במקום שבו הוא מסוגל להציג את עצמו כמחפש עבודה.

דתיה בר-ששת: הם עדיין מתמודדים עם משברים שקשורים בילדים, משברים שקשורים בדיור, משברים סוציו-אקונומיים מהסוג היותר קשה.

דתיה בר-ששת: אני חושבת שהתפקיד של הגופים שנכנסים לעבוד עכשיו בשטח – ויעקב, לא אמרת שאתם מתחילים לעבוד במוד קצת שונה, זאת אומרת שזה לא מוד עבודה רגיל של שירות התעסוקה אלא יציאה ממש לשטח – זה אחד הדברים שצריך לעשות על-מנת להגיע לאנשים האלה, על-מנת לעבור אתם תהליך, וצריך לעבור אתם תהליך עם אורך-רוח ועם משאבים, שבסופו של דבר הם יוכלו קודם כל להגדיר את עצמם מחפשי עבודה.

דתיה בר-ששת: כרגע חלקם לא מגדירים את עצמם מחפשי עבודה, ושם הבעיות מתעצמות והופכות להיות יותר קשות ברמה הפרטנית, החברתית והקהילתית.

עמירה דותן: אני מודה לך על ההבהרה.

עמירה דותן: אני חושבת שזה מאוד במקום.

עמירה דותן: "מעברים" עדיין עובד אתם?

דתיה בר-ששת: "מעברים" נכנס לעבוד בספטמבר 2005, בהתאם לבקשה של התמ"ת, תחת הגוף שנסגר ביוני, ואנחנו מסיימים למעשה את החוזה שלנו ואת הפרויקט עצמו באוגוסט 2006.

אורי אריאל: אין צורך יותר?

דתיה בר-ששת: אנחנו לא מעריכים שאין צורך יותר, אנחנו מעריכים שצריך לדבר על זה, כמו שנעשה כאן, וצריך לראות מה הדרך הנכונה להמשיך את הטיפול במפונים.

דתיה בר-ששת: אנחנו חושבים שדרך הפעולה המשותפת של הגופים שעבדו עד היום צריכה להמשיך.

דתיה בר-ששת: היא צריכה לעבור שדרוג, היא צריכה לעבור התייעלות, היא צריכה לערב את הרשויות הקולטות שלא מעורבות מספיק בהיבט התעסוקתי, ואנחנו חושבים שדרך שיתוף הפעולה צריכה להמשיך גם אחרי סיום החוזים של הגופים השונים.

אורי אריאל: הבעיה היא תקציבית?

דתיה בר-ששת: היא גם תקציבית, אבל היא גם לוגיסטית והיא גם תפיסתית.

דתיה בר-ששת: היא מורכבת.

אורי אריאל: מי צריך להכריע בזה?

דתיה בר-ששת: אין לי שמץ של מושג.

דתיה בר-ששת: את זה אתם תגידו לנו.

עמירה דותן: אני מבינה שכדאי שתמשיכו לעבוד, גם בגלל הניסיון שלכם וגם בגלל הידע.

עמירה דותן: אתם גוף שלהם?

דתיה בר-ששת: לא, אנחנו גוף שעבד בשיתוף פעולה עם שירות התעסוקה.

דתיה בר-ששת: אגב, אנחנו עובדים בשיתוף פעולה עם שירות התעסוקה גם ביום-יום.

דתיה בר-ששת: אני רוצה להבהיר, "מעברים" הוא גוף שהוקם בשילוב של רשויות מקומיות, ארציות, במגזר שלישי, על-מנת להתמודד עם חסמים תעסוקתיים משבריים של אוכלוסייה כפרית.

דתיה בר-ששת: לא הוקמנו לצורך הטיפול במפוני חבל עזה.

דתיה בר-ששת: מכיוון שאנחנו גוף מקצועי, שמחזיק בידע מסוים של התמודדות עם תעסוקה בזמן משבר, המדינה פנתה אלינו וביקשה מ"מעברים" צפון הנגב, שזה ארגון מקומי, לטפל בהיבטי תעסוקה של מפוני חבל עזה.

דתיה בר-ששת: אנחנו מציעים ש"מעברים" צפון הנגב יסיים את העבודה שלו באוגוסט 2006, אלא שהצוות שמטפל במפוני חבל עזה, למשל, יאומץ על-ידי הרשויות המקומיות שקלטו את המפונים וימשיך את העבודה שלו בדרך ש"מעברים" יודעת לייצר עבודה.

דתיה בר-ששת: כלומר "מעברים" כ"מעברים" יסיים, אבל אותו צוות ימשיך את עבודתו במסגרת קהילתית.

עמירם גולדין: הרעיון הוא להטמיע את ההתעסקות בתעסוקה לתוך המערכת הקהילתית.

עמירם גולדין: "מעברים" בבסיסו הוא גוף קהילתי, מתוך הקהילה הוא מצמיח את הכוחות.

עמירה דותן: באיזה צוות מדובר?

עמירם גולדין: חמש עובדות, מזכירה ומנהל צוות.

עמירם גולדין: בגלל המפונים יש תגבור בתוך הצוות האינטגרלי של "מעברים", שגם אותו במודל מסוים אפשר להעתיק לרשויות אחרות.

עמירה דותן: "מעברים ממשיכה לעבוד במקום הרגיל שלה?

דתיה בר-ששת: כן.

תמר אלמוג: אני אתן סקירה קצרה על מה קרה מערב ההתנתקות לאורך שנת תשס"ו בתחום הזה, ומה צפוי לקראת שנת הלימודים החדשה, תשס"ז.

תמר אלמוג: בטרם ההתנתקות היו אצלנו, במערכת של מעונות היום, כ-700 ילדים מהגוש.

תמר אלמוג: באוגוסט ערב ההתנתקות השתלבתי בפעילות של המנהלת והתבקשתי ללוות באופן צמוד את כל התהליך של ההקמה של היישוב ניצן, כולל המסגרות לגיל הרך, מעונות יום לילדים בגילאים עד שלוש.

תמר אלמוג: בנוסף נתנו גם ליווי מקצועי על-ידי אדריכל שנותן ייעוץ למשרד איך לבנות את המעון.

תמר אלמוג: היינו בקשרים עם משרד אדריכלים שתכנן את כל מוסדות הציבור ביישוב, כולל המעון.

תמר אלמוג: דבר נוסף, עשינו מיפוי ונתנו עדיפות לקליטת עובדות למעונות ששימשו כמטפלות או מנהלות מעון בגוש בזמנו, כדי שיתקבלו בעדיפות ראשונה לעבודה.

תמר אלמוג: כל הילדים נכנסו למנגנון של הסבסוד המקסימלי שניתן על-ידי המדינה לילדי נשים עובדות.

תמר אלמוג: זה קרה לאורך שנת תשס"ו.

תמר אלמוג: בנוסף ליווינו את המפונים שהתגוררו במלונות.

תמר אלמוג: גם שם הוקמו מסגרות זמניות.

תמר אלמוג: נתנו את האישורים הנדרשים כדי שתתאפשר הפעילות, כמה שאפשר, באופן הכי תקין שניתן, כולל הנושא של אשקלון.

תמר אלמוג: באשקלון חלק מהמפונים היו בכפר הנופש והיתה להם התנגדות נחרצת לשלוח את הילדים למעונות שפועלים בעיר, מסיבות כאלה ואחרות.

תמר אלמוג: נתנו מענה מקומי נקודתי, עם הגמישויות שהיו צריכים.

תמר אלמוג: בנוסף פנו אלינו שתי מועצות, אשכול והר-חברון, וביקשו גם סיוע כספי לשיפוץ מבנים שנועדו לשמש כמעונות יום, ואכן זה ניתן להם.

תמר אלמוג: אנחנו רוצים לארגן את המשך ההטבה בשנת הלימודים תשס"ו.

תמר אלמוג: נכון להיום, ללא התערבות ממשלתית כלשהי, אני מנועה בקריטריונים הקיימים לאפשר לילדי המפונים לקבל את אותה הטבה מקסימלית במעונות החל מ-1 בספטמבר 2006.

תמר אלמוג: בשבוע שעבר המשנה למנכ"ל הגיש מסמך לוועדת מנכ"לים וביקש להעלות את זה לוועדת שרים ולאשר קריטריונים ייחודיים למפונים.

תמר אלמוג: העיקרון הוא שמי שמצא עבודה ועובד, אכן יציג את תלושי ההכנסה המשפחתית ויקבל את ההנחה לפי הקריטריונים המקובלים בכלל האוכלוסייה.

תמר אלמוג: מי שהגיע לשירות התעסוקה והציג את עצמו כדורש עבודה ונמצא בהליך של הפניה לעבודה, יצטרך להביא אישור כזה ותינתן לו ההטבה.

תמר אלמוג: ומי שלא עובד כלל, ובמיוחד מי שאינה עובדת כלל, תינתן לה ההטבה במשך ארבעה חודשים ולאחר מכן ייבחן מצבה התעסוקתי ויוחלט האם להמשיך בהטבה לאורך השנה או לא.

תמר אלמוג: אם לא תינתן החלטה מדרג גבוה, לא נוכל ליישם את ההצעה הזאת.

עמירה דותן: היתה פנייה?

תמר אלמוג: היתה פנייה של משרד התמ"ת.

תמר אלמוג: בוועדת מנכ"לים היה דיון בשבוע שעבר ועדיין אין לנו תשובה.

תמר אלמוג: צריך לעשות מעקב שזה יגיע לוועדת שרים.

דניאל שטרול: הנושא לא נדון עדיין והוא יידון במפגש הבא.

דניאל שטרול: רענן אמור לכנס את הוועדה שוב בשבוע הבא והנושא הזה אמור לעלות בישיבה.

עמירה דותן: גם אני רוצה להיות שם.

עמירה דותן: תודה רבה.

עמירה דותן: חבר הכנסת אריה אלדד, בבקשה.

אריה אלדד: אני מתנצל שאני מבקש לדבר עכשיו ולא לקראת הסוף, כי אני אמור להיות בדיון אחר עוד מעט.

אריה אלדד: נדמה לי שאנחנו לא יכולים לדון את הדברים האלה כאילו יש כאן עוד כמה מאות מובטלים.

אריה אלדד: אני רוצה לתת דוגמה מתחום אחר.

אריה אלדד: יש פצועים ונכים במדינה, ועדיין המדינה יודעת להבדיל בין מי שנפגע כתוצאה ממחלה לבין מי שנפגע כתוצאה מתאונת דרכים ומי שנפגע כתוצאה מפעולת איבה כחייל צה"ל, ויש התייחסות שונה.

אריה אלדד: גם מובטלים, יש מובטלים כתוצאה ממשבר כלכלי ומובטלים כתוצאה מקיצוץ תקציב ופיטורים ומובטלים כיוון שהמדינה עשתה מעשה.

אריה אלדד: כשם שהיא מכירה באחריות שלה להקים לו בית חדש, במקום הבית שהיא הרסה, היא צריכה להכיר באחריותה המלאה להעסיק אותו, או לראות שהאיש מועסק.

אריה אלדד: ואם העיקרון הזה יופנם, לא רק ייאמר, ברמת הדרגים המבצעים, נדמה לי שנהיה במקום הרבה יותר טוב.

אריה אלדד: יש דברים שצריך לפתור במסלול של החקלאים, משום שאנשים מפחדים להקים מחדש את החממות שלהם או את השטחים החקלאיים שלהם, משום שההחזרים שהם מקבלים הם כאלה שהם יכולים לשקוע היום בחובות עתק, בלי שיהיה איזשהו סיכוי שהם יוכלו להקים עסק חקלאי.

אריה אלדד: בעניין בעלי עסקים ראוי להפנות זרקור גם לאזור "ארז", שכאילו לא היה בעסק הזה, אבל הוא בעסק הזה ולאנשים שם נגרם עוול נורא ואף אחד לא עוזר להם, כי הם נופלים בין כל מיני כיסאות והמדינה אומרת שזה לא היה מרכז החיים שלהם, הם עזבו את המקום עוד לפני ההתנתקות.

אריה אלדד: נכון, כי אף אחד לא מנע את הטרור שם וגם לא אפשר לפועלים להגיע אליהם.

אריה אלדד: בעניין הזה צריך להתעסק ברמת קדימות ראשונה במעלה של משרדי הממשלה.

אריה אלדד: כל מה שעושים המתיישבים בארגון וולונטרי של מציאת מקומות עבודה זה נפלא, אבל זה לא יכול לבוא במקום מחויבות וקדימות לשים את האנשים האלה במשרות, גם במשרות של גופים ממשלתיים, חברות ממשלתיות, צבא, משרדי ממשלה, כי הממשלה גרמה להם לאבד את תעסוקתם.

אריה אלדד: היה פרסום בסוף השבוע בעניין שהוא לא קשור ישירות לתעסוקה של האנשים, אולי בעקיפין כן כי היום הם גם "אוכלים" את מה שהם מקבלים, בהיעדר עבודה, וזה נושא השומות והשומות הפרטניות.

אריה אלדד: נדמה לי שראוי שמוועדת המשנה שלך תצא פנייה למבקר המדינה לבדוק את זה, כי זה דבר דחוף.

אריה אלדד: לאנשים אין ממה לחיות, ולכאורה, לפחות על פניו, יש פה עוול ופגיעה חמורה, וגם משהו שהוא לא חוקי.

אריה אלדד: נקבעה שומה, ואז ראו שזה גבוה מדי אז אמרו לקבוע את השומה מחדש.

אורי אריאל: באוניברסיטת בר-אילן יש פרויקט אדיר של מחשוב כל השאלות והתשובות מהצד הרבני-ההלכתי, מה שנקרא שו"תים.

אורי אריאל: הליצנים אומרים שאתה שואל את השאלה, אתה עונה את התשובה והמחשב אומר לך מי הרב, בגדר "עשה לך רב".

אורי אריאל: אז פעם זה השמאי הזה, פעם השמאי הזה.

עמירה דותן: אני התעודדתי כששמעתי את מר זיגדון מדבר על המעורבות החדשה, שנשמעת לי במקום הנכון, בזמן הנכון וגם בדגשים הנכונים.

עמירה דותן: תקנו אותי אם אני טועה, ואם צריך להוסיף משהו או לקצב, או לדגשים, או למורכבות של העשייה ששמענו כאן.

עמירה דותן: כי בשבילי זו היתה אינפורמציה שלא היתה לי מול העיניים, וידעתי שאתם עושים עבודה עצומה מבחינת ההתנדבות, אבל היום הכניסה של התמ"ת ביכולת הזאת שהוצגה לנו פה, עם "מעברים", שאפשר יהיה להשאיר אותו באותו גרעין שמכיר כבר את הנתונים ומכיר את הקשיים שלהם – נראה לי שזה כיוון נכון שאנחנו רק צריכים לוודא שהוא הולך לכיוון הזה, מתקדם במהירות ולא בעצלתיים ובאמת מביא תוצאות.

עמירה דותן: אם אני טועה תקנו אותי, כי אנחנו מדברים במלים יפות, אבל אם הן לא חודרות לשטח חשוב לנו לדעת את זה.

עמירה דותן: הוועדה הזאת רוצה להיות ועדה של פעילות ולא של דיבורים.

ליאור כלפא: יש בכל אופן שיתוף פעולה עם שירות התעסוקה במקום המשרד שהיה באשקלון וגם התובנה, שאנחנו כבר מדברים עליה למעלה מ-10 חודשים, לקחת אנשים ולעבוד בתוך השטח, כפי שציינה הבחורה מ"מעברים" יפה.

ליאור כלפא: עדיין תמיד יישאר פה גרעין, שהפתרון של שירות התעסוקה והפתרון שאנחנו מציעים הוא לא פתרון בעבורם.

ליאור כלפא: צריך למצוא פה משהו יצירתי.

ליאור כלפא: כשאני מסתכל על אדם שהיה חקלאי או בעל עסק במשך 20-30 שנה והיום הוא בגיל 50 ומעלה, אני לא מאמין שנוכל ליישם אותו בדרך הרגילה או במקומות תעסוקה רגילים.

ליאור כלפא: צריך להיות פה משהו יצירתי.

עמירה דותן: מי לדעתך יכול לסייע לאותו אדם?

עמירה דותן: "יצירתי" זה למשל שהוא ישווק או ייבא או ייצא את הידע החקלאי שלו לאפריקה.

עמירה דותן: השאלה היא מי יכול לשבת עם הפרטים האלה, לתת לו כתף, לתת לו הרגשה שאכפת לנו ממנו ובאמת יחד אתו לבדוק.

עמירה דותן: כי אתה מדבר פה על מקרים פרטיים.

ליאור כלפא: אני חושב שגם אצל שירות התעסוקה אין עדיין הכלים לאותן בעיות שאני מדבר עליהן כרגע.

ליאור כלפא: יש פה חוסר של כלים.

ליאור כלפא: בשוטף, במקרו, יכול להיות שהפתרון של שירות התעסוקה עם הגורמים בשטח, בשיתוף פעולה עם הנציגים שלנו בוועד המתיישבים ב"ג'וב קטיף", ייתנו מענה ל-60% אחוז.

ליאור כלפא: עדיין יישאר גרעין, במיוחד המגזר החקלאי והעסקי, אלה שלא היו שכירים והחברים בגיל המבוגר יותר, שלצערי הדרך הזאת עדיין לא תפתור להם את הבעיה.

ליאור כלפא: פה צריך לתת כלים לשירות התעסוקה, ואנחנו נמשיך לעבוד בשיתוף, כדי לתת פתרונות לאותם אנשים.

ליאור כלפא: זה מתחבר למה שאמר פה חבר הכנסת אלדד.

הרב יוסף צבי רימון: אני חושב שהעבודה עצמה – הצירוף של עשרת האנשים בשטח הוא צירוף חשוב.

הרב יוסף צבי רימון: ישבנו בכמה ישיבות על עבודה משותפת ועבודה שתעבוד בסנכרון עם כל המידע וכל הדברים שיש לנו, כדי שאנשים לא יתחילו מחדש אלא שיקבלו את כל הדברים דרך המשרות שיש לנו ודרך כל המידע שיש לנו על האנשים.

הרב יוסף צבי רימון: אני חושב שהדבר הזה יכול להוסיף הרבה.

הרב יוסף צבי רימון: אבל יש דברים מעבר, שליאור התחיל בהם, שבלעדיהם אי-אפשר יהיה לקדם בצורה מספיק משמעותית.

הרב יוסף צבי רימון: דבר אחד זה דבר שהתקבל כבר לפני כמה חודשים בהחלטת ממשלה, שהייתי שותף לכתיבה שלה, שיהיה עידוד מעסיקים.

הרב יוסף צבי רימון: מצוין, עידוד מעסיקים מתקבל.

הרב יוסף צבי רימון: זה פורסם בכלי התקשורת, אבל הכוונה היא שרק מי שיעסיק מעל חמישה עובדים מגוש קטיף.

הרב יוסף צבי רימון: לפני ארבעה חודשים קראתי את הדברים במשרדי התמ"ת בירושלים ואמרתי להם שזה בלתי אפשרי, אדם לא יכול להתחייב להעסיק חמישה אנשים מגוש קטיף.

הרב יוסף צבי רימון: כולם אמרו לי שאני צודק, אבל עד היום זה לא השתנה.

הרב יוסף צבי רימון: החלטת ממשלה חדשה נכתבה בתמ"ת, אבל זה צריך אישור של הממשלה, צריך מישהו שידחוף ויעודד את הממשלה לדעת שצריך לשנות את זה.

הרב יוסף צבי רימון: צריך שזה יהיה מבן-אדם אחד.

הרב יוסף צבי רימון: כל מי שמעסיק מגוש קטיף, שיקבל את אותו עידוד מעסיקים שניתן.

הרב יוסף צבי רימון: בתוך הדבר הזה יש עוד פרטים, ששמים מקלות בצורה הזאת.

הרב יוסף צבי רימון: האוצר העביר 43 מיליון שקלים לצורך הדבר הזה.

הרב יוסף צבי רימון: מתוכם כמעט שום דבר לא נוצל, ויעקב זיגדון יודע ואנחנו מנסים לעבוד על זה.

הרב יוסף צבי רימון: דברים לא נוצלו בגלל שיש מפעלים בודדים שהצליחו לקחת מעל חמישה עובדים.

הרב יוסף צבי רימון: הדבר הזה הוא יותר מורכב, כי בתוך החוק הזה שמו כל מיני דברים שאף אחד לא לגמרי מבין אותם, עושים מכרזים לדבר הזה.

הרב יוסף צבי רימון: זה לא שאתה מגיע, ומי שמציע מכניסים אותו.

הרב יוסף צבי רימון: לוקחים מכרז, זה אורך כמה חודשים, ועד שהמכרז יוצא האדם יכול למות.

הרב יוסף צבי רימון: יש עוד כמה דברים קטנים במסגרת הזאת, שתוקנו על-ידי היועץ המשפטי של התמ"ת, עומר מוסקוביץ, וצריך לדאוג שהדברים יאושרו.

הרב יוסף צבי רימון: דוגמה נוספת, פתיחת עסקים.

הרב יוסף צבי רימון: המדינה אישרה לתת 20,000 דולר לאזרח בפתיחת עסק.

הרב יוסף צבי רימון: זה דבר מצוין, אבל פתאום הוסיפו שם שזה רק למי שגר באזור עדיפות לאומית א-ב.

הרב יוסף צבי רימון: זה אומר מזרח לכיש ועוד מעט מקומות.

הרב יוסף צבי רימון: זה אומר שכמעט כל אנשי גוש קטיף לא בפנים.

הרב יוסף צבי רימון: ניצן לא בפנים, יד-בנימין לא בפנים, עין-צורים לא בפנים.

הרב יוסף צבי רימון: שאלתי למה זה כך, והשיבו לי שאלה מקומות שלא יצליחו למצוא עבודה, בניצן יצליחו למצוא עבודה, כי זה ליד העיר.

הרב יוסף צבי רימון: השבתי להם שבניצן יש בעיית האבטלה הכי גבוהה מכל המקומות, הבעיה היא קשה מאוד שם.

הרב יוסף צבי רימון: נתנו כבר, הממשלה החליטה לעזור לאנשי גוש קטיף בפתיחת עסקים, שהדבר יכלול את כל אנשי גוש קטיף.

הרב יוסף צבי רימון: זה דבר אחד שקשור להצעות שהתקבלו ואושרו מיליונים להצעות האלה, אבל כמעט שום דבר לא ממומש.

הרב יוסף צבי רימון: מההצעה לפני ארבעה חודשים כמעט שום סעיף לא מומש עד היום, בגלל הדברים האלה.

הרב יוסף צבי רימון: צריך לעזור כדי שהתיקון של היועץ המשפטי של התמ"ת יתקבל.

עמירה דותן: שני הנושאים ידועים לו?

הרב יוסף צבי רימון: ידועים לו.

הרב יוסף צבי רימון: הוא כבר כתב את ההצעה, זה היה צריך להידון בוועדה האחרונה ולא הספיקו להגיע לזה.

הרב יוסף צבי רימון: אבל צריך שתהיה דחיפה, כדי שהדברים ימומשו, כי אחרת כל הכסף לא ממומש.

הרב יוסף צבי רימון: יש דברים אחרים, לגבי קבוצות גיל ולגבי חקלאים, שכאשר אנחנו מדברים על פתרונות יצירתיים זה דבר שעולה כסף, זה לא רק לחשוב לעשות כל מיני דברים.

הרב יוסף צבי רימון: יצירתיים זה יכול להיות גם להקים מפעלים חדשים.

הרב יוסף צבי רימון: אני עומד בזמן הקרוב להקים חמישה מפעלים באזור הדרום.

הרב יוסף צבי רימון: נסעתי כבר פעמיים לארצות-הברית ודיברתי עם יזמים ועם כל מיני אנשים.

הרב יוסף צבי רימון: זה לא לקבוצות הגיל האלה דווקא, זה לאנשים אחרים מגוש קטיף.

הרב יוסף צבי רימון: אבל יכול להיות שצריך לחשוב על משהו משמעותי ורציני לאנשים האלה.

הרב יוסף צבי רימון: יש אנשים שעברו השמות וזה לא הולך.

הרב יוסף צבי רימון: יש דברים אחרים שלא ניסיתי אותם ולא רציתי אותם עד היום, אני לא רוצה אותם מלכתחילה, אבל אני רואה מה שקורה כשאנשים נשארים בבית.

הרב יוסף צבי רימון: לפעמים אין ברירה.

הרב יוסף צבי רימון: למשל, ראינו שבניצן יש אנשים בגיל הזה שמסתובבים כל היום, אנשים שהתחילו לשחק כל היום שש-בש ודמקה ואנשים שהתחילו ללכת להימורים.

הרב יוסף צבי רימון: יש אדם שהימר ואיבד את כל כספו.

הרב יוסף צבי רימון: כל כספי הפיצויים הלכו לו.

הרב יוסף צבי רימון: לכן החלטנו לפתוח שם "כוללים", כדי שאדם יקום בבוקר ויהיה לו לאן ללכת.

הרב יוסף צבי רימון: חלק מאלה שנכנסו ל"כולל" כבר מצאו עבודה.

הרב יוסף צבי רימון: כי אדם יצא מהמצב של לשבת בבית.

הרב יוסף צבי רימון: הוא נמצא ב"כולל" מהבוקר עד הצוהריים, יושב ולומד.

הרב יוסף צבי רימון: יכולה להיות התנדבות במקום אחר, אבל שתלווה במלגה כלשהי.

הרב יוסף צבי רימון: אם הוציאו אנשים מהבית ולא מוצאים להם עבודה, אז ייתנו מלגה של 1,000 שקל לחודש, שאדם יעשה התנדבות בבית-חולים באשקלון או שילמד ב"כולל" מסודר, עם רישום, כמו שזה קיים דרך משרד הדתות במקומות אחרים בארץ, אבל לא כאן.

הרב יוסף צבי רימון: הדברים מאוד משמעותיים.

הרב יוסף צבי רימון: זה ממש קריטי לקבוצות גיל, ויש אנשים מעל גיל 50 שהבעיה אתם היא קשה מאוד.

הרב יוסף צבי רימון: מפעלים לא רוצים אנשים מעל גיל 50, ואנחנו עוברים ממפעל למפעל.

הרב יוסף צבי רימון: מי שמוכן, נותן תנאים מאוד משפילים.

הרב יוסף צבי רימון: לכן דברים יצירתיים זה גם הדברים האלה, כגון "כולל" והתנדבויות ודברים אחרים.

הרב יוסף צבי רימון: אולי הקדמת פנסיה.

הרב יוסף צבי רימון: ופתרונות יצירתיים זה לא רק מוח, זה גם כסף.

עמירה דותן: תודה.

עמירם גולדין: בתהליך הזה של השמות, הכשרות מקצועיות וכן הלאה, יש חלל שהוא המקום של החשיבה היצירתית.

עמירם גולדין: ה"כולל", מבחינתי, זה הכשרות או תעסוקה שהיא איננה עם השמה בצדה, אבל היא יוצרת את התהליך.

עמירם גולדין: אני מדבר על כאלה שצריכים קורס למחשבים, כי היום בכל עבודה רוצים ידע במחשבים.

עמירה דותן: איך "כולל" עוזר?

עמירם גולדין: "כולל" מוציא את האדם מהבית.

עמירם גולדין: אני מדבר על הכוון תעסוקתי של יציאה מהבית, של שדרוג היכולת שלו להתמודד עם תעסוקה.

עמירם גולדין: למשל, לשדרג את היכולת שלו במחשבים, לשדרג את היכולת שלו באנגלית.

עמירה דותן: אני לא מבינה את החיבור בין להגיע ל"כולל" בשעה 08:00 בבוקר לבין זה.

עזרא אלדר: זאת תוצאה שווה, שהאדם קם בבוקר ונוסע לקורס מחשבים או הולך לישיבה ללמוד גמרא.

עמירה דותן: אבל פה יש יכולת תעסוקה עתידית.

עזרא אלדר: אז יש כאלה שהשכר שלהם הוא מהשמים.

עמירם גולדין: אני חושב במונחים של תעסוקה.

עמירם גולדין: אני לא מתעסק ב"כולל".

עמירם גולדין: אבל כשאני רואה את מה שאמר הרב רימון, זה סוג של קטע בתהליך של ההעצמה לקראת האידיאל.

עמירם גולדין: אז הוא ילך ל"כולל" יומיים או שלושה שבועות, אחר כך הוא ילך לקורס הסבה, וזה יאפשר לו ללכת הלאה.

עמירם גולדין: כשאני מדבר על ההקשר התעסוקתי גרידא, אני מדבר על העצמה בכישורים והכשרות לקראת יציאה לעבודה, שזה מחשבים, זה אנגלית, זה סדנאות שחלקן עוברים בקורס של הפרויקטורים שעבר עזרא אלדר.

הרב יוסף צבי רימון: במה שדיברתי על ה"כולל" המטרה היא כפולה.

הרב יוסף צבי רימון: אני לא מדבר על שום מטרה דתית, למרות שבוודאי יש לי עקרונות דתיים בעניין.

הרב יוסף צבי רימון: דבר ראשון, אדם נכנס לסדר יום.

הרב יוסף צבי רימון: אנחנו יודעים שהוא קם בבוקר, מתחיל לטפל בעצמו ואחר כך יוצא גם לעבודה.

הרב יוסף צבי רימון: דבר שני, יש אנשים שאנחנו יודעים שלא ייכנסו לעבודה.

הרב יוסף צבי רימון: אדם כזה הופך את כל הבית למשוגע, הופך את כל המשפחה למשוגעת.

הרב יוסף צבי רימון: אנחנו יודעים שאם אימא בבית, ברכה בבית.

הרב יוסף צבי רימון: אבל אם אבא בבית, זאת בעיה.

הרב יוסף צבי רימון: נשים יודעות להעסיק את עצמן יותר.

הרב יוסף צבי רימון: אם לאדם לא מוצאים תעסוקה בדרך אחרת, צריך לחשוב איך אנחנו מוצאים לו תעסוקה אחרת.

הרב יוסף צבי רימון: לא אכפת לי אם זה יהיה "כולל" או התנדבות, אבל מקום שנדאג למלגה מסוימת שהוא שיוכל לחיות ויהיה שווה לו לקום בבוקר ולהיות מ-08:00 עד 13:00 במקום כלשהו, כי אחרת הוא לא מקבל את המלגה הזאת.

הרב יוסף צבי רימון: זה מחזיר את האדם לסדר יום, לחיים נורמליים, ולא הורס את כל המשפחה.

הרב יוסף צבי רימון: אם תהיה לו אחר כך עבודה, טוב.

הרב יוסף צבי רימון: אם לא, זאת התעסוקה.

עמירה דותן: אתה רואה את זה מוגבל בזמן?

הרב יוסף צבי רימון: יש כאלה שייצאו לעבודה.

הרב יוסף צבי רימון: תמיד יהיה להם שווה יותר לצאת לעבודה, כי ב"כולל" או בהתנדבות הם יקבלו 1,000 שקלים, הם לא יקבלו שכר מלא.

הרב יוסף צבי רימון: אני חושב שחלק מהאנשים זה ידרבן לצאת לעבודה.

הרב יוסף צבי רימון: חלק מהאנשים, לצערי, אני יודע היום שזה לא ילך להם.

הרב יוסף צבי רימון: יש אנשים מקצועיים ביותר בתחום ספציפי מאוד.

הרב יוסף צבי רימון: אדם מומחה עולמי בעגבניות שרי.

הרב יוסף צבי רימון: פרט לגידול עגבניות שרי הוא לא יודע לעשות כלום.

הרב יוסף צבי רימון: הוא בגיל 55 היום.

הרב יוסף צבי רימון: ניסיתי לחפש לו עבודה בעגבניות שרי, אבל אין.

הרב יוסף צבי רימון: יש רק כמה מפעלים.

הרב יוסף צבי רימון: הוא אומר לי: אני יכול להיות קריין, יש לו קול יפה.

הרב יוסף צבי רימון: יש לו קול נחמד, אבל לא עד כדי כך.

הרב יוסף צבי רימון: הוא מנסה, אבל צריך לדאוג לאנשים כאלה.

הרב יוסף צבי רימון: צריך להחזיר את כל האנשים שעבדו לתעסוקה.

הרב יוסף צבי רימון: אנחנו מנסים להחזיר את כולם לעבודה ממש, אבל צריך לדעת שיש כאלה שלא נצליח וצריך למצוא להם פתרונות חלופיים ולא לקבור אותם 20 שנה קודם.

עמירם גולדין: בשורה התחתונה, לכל אחד מהאנשים שיש לנו בעיות אתו היום צריך למצוא פתרון יצירתי ספציפי.

עמירם גולדין: אם מוצאים לרגע מסוים קבוצה שיש להם פתרון יצירתי ספציפי כזה, אז עזרנו לקבוצה.

עמירם גולדין: אבל בעיקרון כל אחד הוא עולם ומלואו.

עמירה דותן: זה הרעיון.

עמירה דותן: השאלה היא איפה אנחנו יכולים או לדחוף את המערכות או ליצור משהו יש מאין.

עמירה דותן: הרי כל האינפורמציה ידועה כבר, אתם יודעים את זה הרבה יותר טוב ממני.

עמירה דותן: אבל אנחנו כבר עשרה חודשים אחרי הפינוי, וכל הרעיון היה להשתמש בוועדה הזאת כאיזשהו זרז, איזשהו משהו שיעשה לכולם רע על הלב כדי שלאנשים שפונו יהיו גם תעסוקה וגם חיים נורמליים וגם איכות חיים.

עמירה דותן: כל הרעיון הוא שלא נלמד את התורה מהתחלה, אלא נסתמך על הידע העצום שיש בחדר הזה.

עמירה דותן: אתם עושים עבודה מדהימה.

עמירה דותן: לכן הייתי רוצה שתשתמשו בוועדה כדי לעזור לכם.

עמירה דותן: זה כל הרעיון.

עמירה דותן: אני היום הרבה יותר רגועה לשמוע את מה שאמר מר זיגדון.

עמירה דותן: אני אפנה באופן פורמלי למבקר, לנושא של השמאות, שחבריי העירו את תשומת לבי.

עמירה דותן: שריתה מעוז, בבקשה.

שריתה מעוז: אני אוסיף על דבריו המאלפים של הרב רמון.

שריתה מעוז: הסוגיה של בעלי העסקים היא קצת שונה משאר המועסקים שאיבדו את פרנסתם.

שריתה מעוז: אדם שהיה לו עסק, היה רגיל לעבוד בתנאים מסוימים.

שריתה מעוז: לא תמיד אפשר להקים את העסק מחדש.

שריתה מעוז: כל עסק זה עניין פרטני אישי של אותו עסק וצריך התייחסות אישית לכל בעל עסק, אבל יש בעיות מסוימות שנובעות מהפרוצדורה.

שריתה מעוז: יש סוגיה קשה מאוד, שכדי להקים עסק מחדש צריך תזרים מזומנים נזיל.

שריתה מעוז: עד היום כל בעלי העסקים שהצליחו להקים את העסקים שלהם מחדש, היה להם הון עצמי שבו הם השתמשו.

שריתה מעוז: בעלי עסקים העתיקו עסקים בעלויות מטורפות.

שריתה מעוז: אני אישית מכירה אנשים שהשקיעו מאות אלפי שקלים רק בהעתקה של העסק שלהם.

שריתה מעוז: עד היום הם לא קיבלו מהמדינה כלום.

שריתה מעוז: לפי החוק מגיעים להם רק 10% מעלויות ההעתקה.

שריתה מעוז: כמובן שאם לא היה להם אותו הון עצמי, הם לא היו מסוגלים להקים את העסק מחדש ועד היום הם היו מובטלים.

שריתה מעוז: כמובן שיש הרבה כאלה שיכלו להקים את העסק מחדש אילו היה להם הכסף המזומן הזה, אילו היתה להם העזרה והתמיכה.

שריתה מעוז: הפרוצדורה מבחינת המנהלת, מבחינת הזכאות של העסקים, היא ארוכה ומסובכת הרבה יותר מאשר הפרוצדורה לגבי המגורים ולגבי המגזר התעסוקתי הרגיל.

שריתה מעוז: במקרה הטוב מקבלים מקדמות, ורוב העסקים לא קיבלו.

שריתה מעוז: החוק מאוד מסובך, ואולי בזה צריך לעסוק בוועדה נפרדת לחלוטין.

שריתה מעוז: החוק לא נותן מענה לעסקים.

שריתה מעוז: יש אחוז עצום של עסקים, אולי 60% מהעסקים לא יפוצו אפילו בהתאם ל-60%-70% מערך העסק לפי החוק הקיים.

שריתה מעוז: החוק לא מתאים למציאות.

שריתה מעוז: אם החוק לא ישונה, העסקים לא יפוצו, לא תהיה שום דרך לפצות אותם, גם לא בוועדות חריגים, שגם הן מתכנסות.

שריתה מעוז: בעצם כבר אין חריגים, אלא הרוב הפך להיות לחריגים.

שריתה מעוז: אני חושבת שיסכים אתי הרב רמון שגם המובטלים רואים שלבעלי העסקים הרבה יותר קשה להסתגל.

עמירה דותן: אלה אותם חוקים שאנחנו יודעים שצריך לתקן אותם?

ליאור כלפא: זה קשור לרשימה של תיקוני החקיקה.

ליאור כלפא: חלק מתיקוני החוק הם ברמה הפרטנית האישית הקהילתית.

ליאור כלפא: חלק הם סעיפים שבנושא עסקים או חקלאים, לא רק בעלי העסקים או החקלאים מודעים לכך שנדרש תיקון לחוק.

ליאור כלפא: היום גם מנכ"ל משרד החקלאות או ראש המנהלת מבינים שהסעיפים שם דורשים תיקון, ותיקון מיידי.

ליאור כלפא: אבל אנחנו מכירים את עמדת הממשלה בנושא הזה של תיקון החוק, ואת החששות שיש לממשלה.

ליאור כלפא: הדברים האלה יוצרים עוול נורא בשטח.

ליאור כלפא: הזמן עובר ומן הסתם נגמור את מושב הקיץ לקראת הפגרה הקרובה, והדברים לא יבואו לידי תיקון במושב הקרוב.

ליאור כלפא: אלה דברים שלדעתי יפתרו בעיות במקרו.

עמירה דותן: זה סעיף 70(ג)?

ליאור כלפא: סעיף 70(ג) הוא בנושא השקעות חקלאים.

ליאור כלפא: לגבי עסקים יש שורה של סעיפים בנושא הנכסי, הפיננסי.

שריתה מעוז: הנושא הוא מאוד מורכב ויש שני מסלולים בחוק, שזה או לפי המסלול הנכסי, של שווי הנכסים, או לפי המסלול הפיננסי, לפי ההכנסות וההוצאות.

שריתה מעוז: אין שם מסלול שלישי, כמו שיש למגורים למשל בענייני שמאות, או כל מסלול אחר שמאפשר טיפול יחידני בעסק.

שריתה מעוז: לפעמים גם במסלול הנכסי וגם במסלול הפיננסי מגיעים לאפס, למרות שהעסק היה פעיל והכניס כסף.

שריתה מעוז: זה מאוד מורכב וצריך דוקטורט כדי להבין את הנוסחאות, אבל היות שכל עסק הוא בפני עצמו ולכל עסק יש ההיסטוריה שלו, נוצר עוול נוראי שעסקים שהכניסו והיו שווים סכומים לא מבוטלים, בעצם לא מפוצים או מפוצים ברמה מאוד נמוכה.

שריתה מעוז: זה לא מאפשר את ההקמה מחדש של עסק, ולכן חלק גדול מאותם אנשים הם מובטלים.

עמירה דותן: המנהלת מכירה את הנושא?

דניאל שטרול: התמונה מוכרת.

דניאל שטרול: מדובר בתיקוני חקיקה, זה משהו שכולם מסכימים עליו, השאלה היא רק איך.

דניאל שטרול: אני מציע לא לדון בזה כאן.

דניאל שטרול: אני מציע לזמן לכאן את יונתן לצורך דיון פנימי לכל ההיבטים הללו.

עזרא אלדר: הוא יגיד שהכול טוב.

דניאל שטרול: אני לא רוצה לדבר בשמו.

דניאל שטרול: הוא לא יגיד אמירה שכזאת.

עמירה דותן: פגשתי אותו עם היועץ המשפטי שלכם והתחלנו לדון בסעיף 70(ג).

עמירה דותן: כדאי שנעשה את זה בהקדם, לפני שהוא מסיים את תפקידו.

הרב יוסף צבי רימון: העצמאים לא מקבלים לא אבטלה ולא הסתגלות.

הרב יוסף צבי רימון: העצמאים מהבחינה הזאת הם במצב הכי קשה.

עמירה דותן: בשבוע הבא נעשה את המפגש הזה, גם עם יונתן ואולי עם היועץ המשפטי שלהם.

עמירה דותן: אם תרצו להגיע, תבואו לומר את הדברים.

יעקב מזרחי: אני גזבר המועצה האזורית חוף אשקלון.

יעקב מזרחי: אני רוצה להתייחס לנושא הארנונה.

יעקב מזרחי: קלטנו כ-3,500 תושבים, ואנחנו לא גובים ארנונה מחודש אוגוסט 2005.

יעקב מזרחי: גם במשך השנה אנחנו לא גובים ארנונה.

יעקב מזרחי: אנחנו צפויים לכניסה של חקלאים בסדר גודל של כ-4,000 דונם חקלאות בחממות בתחומי המועצה, ואנחנו חוזרים ומבקשים בכל הזדמנות ובכל פורום, ונדמה לי שאנחנו קול קורא במדבר לפטור את התושבים מתשלום הארנונה.

שמואל גולן: הם קיבלו פטור עד דצמבר.

יעקב מזרחי: הפטור לא ניתן.

יעקב מזרחי: אין לי האישור החוקי.

עמירה דותן: הרב אמר שמשלמים ארנונה על-פי תלוש השכר, ואם אין תלוש שכר אז לא משלמים ארנונה.

יעקב מזרחי: ברור לנו שזה לא חל לגבי עסקים.

יעקב מזרחי: אין לנו הנחות לגבי עסקים.

קריאה: יש ועדת הנחות.

יעקב מזרחי: זה לא לעסקים.

עמירה דותן: יש פה היבטים שונים ורבים.

יעקב מזרחי: אחרי שאתה מוציא את האדם והוא הקים את החממה ויש לו 40 דונם חממות, עכשיו יבוא הגובה מהמועצה האזורית ויגיד לו שייתן את הכסף.

עמירה דותן: כשאני אראה את ה-40 דונם חממות ואת החיוך של המתיישב.

עמירה דותן: ..

אלי אסקוזידו: הרי בחוק שחוקקו רצו לתת שנה וחצי פטור, מאוגוסט עד סוף 2006, והיועץ המשפטי לממשלה לא אישר את זה, הוא אמר שזה לא עומד בהוראות החוק, ולכן הוא אפשר רק 3-4 חודשים הראשונים.

אלי אסקוזידו: ביקשנו ב-2006 והוא בשום פנים ואופן לא אישר לתת פטור גורף.

אלי אסקוזידו: הוא אמר שיגישו בקשות.

אלי אסקוזידו: לנו כרשויות זה גורם להרבה טרדה, שכן מכיוון שרוב האנשים מגישים בקשות להנחה, אתה צריך להחזיק עוד כוח-אדם.

אלי אסקוזידו: בסופו של דבר ארנונה אתה כמעט ולא גובה על-פי חוק, כי אנשים לא צריכים לשלם.

אלי אסקוזידו: המדינה לא נותנת לך במקום זה פיצוי כספי, וזו התעסקות מיותרת.

אלי אסקוזידו: עוד ב-2005 ניסיתי לשכנע את המדינה בכל מיני אפשרויות, אבל לא הצלחתי, למרות שאילן כהן היה בעד לתת את הפטור.

אלי אסקוזידו: אבל היועץ המשפטי עמד על הרגליים האחוריות.

אלי אסקוזידו: זאת לא בעיה שאפשר לפתור אותה בשולחן הזה, צריך לשבת עם מני מזוז ולמצוא אתו איזה מנגנון חוקי יש לעניין הזה.

שלמה וסרטיל: כדאי לזכור שמרכזי קליטה לא משלמים ארנונה.

עמירה דותן: שמעתי את זה בדיון הקודם.

עמירה דותן: אני מבקשת להבין מה קורה עם החקלאים.

נחום יפה: מי שמרכז את הנושא החקלאי לא יכול היה להגיע, ואני אדבר בשמו.

נחום יפה: אני חקלאי מגני-טל.

נחום יפה: אנחנו נמצאים היום, כל היישוב, ביד-בנימין.

נחום יפה: בגוש קטיף היו 350 חקלאים, שמתוכם חציים היו פעילים עד הרגע האחרון.

נחום יפה: כל התוצרת שלנו, שזה ברמה של 90% ומעלה, שווקה לייצוא, בעיקר באירופה אבל גם בארצות-הברית.

נחום יפה: מתוך כלל החקלאים שהיו בגוש קטיף, יש שלושה חקלאים שהתחילו, העבירו את המשק שלהם למקום אחר.

נחום יפה: הם נמצאים עכשיו בחובות קשים מאוד.

נחום יפה: הם העתיקו בערך חצי מהמשק שהיה להם והם נמצאים במימוש של כפול מהפיצוי שהם מקבלים.

נחום יפה: הבנקים כבר מתחילים לרדוף אחריהם, אני לא יודע איך הם גומרים עם הסיפור הזה.

נחום יפה: יש כמה חקלאים נוספים ששכרו משקים או שכרו כמה חממות רק כדי לשמור על הקניין בכוח במקומות אחרים או שעשו שיתופי פעולה עם כל מיני קיבוצים, כדי לנסות לשרוד את התקופה הראשונה ואחר כך לראות לאן מתפתחים הלאה.

נחום יפה: היום יש 10-15 חקלאים שהתחילו לקבל קרקע, בעיקר באזור ניצנים, באזור זיקים, והם מתחילים להקים את החממות.

נחום יפה: הם גם נתקלים בבעיות קשות מאוד.

נחום יפה: ברגע שהם מתחילים לרכוש את הסחורה ולהתחיל להקים את החממות הם רואים שזה עולה להם בערך כפול ממה שהם אמורים לקבל בפיצוי.

נחום יפה: דבר נוסף זה בעיית המענקים, סעיף 70(ג).

נחום יפה: בשורה התחתונה, מי שהולך היום לבנות חממה מקבל אחוז מסוים של מענקים.

נחום יפה: מישהו מגוש קטיף שהולך לבנות חממה, מקבל בערך חצי מהמענק.

נחום יפה: היתה שם טעות בשקלול.

נחום יפה: נכון, כרגע זה שלב שנמצאים בו בדיונים ואני מאמין שגם בדברים כאלה קיצוניים השכל הישר יגבר והם יקבלו לפחות פיצוי כפי שמקבל אדם רגיל שרוצה להתחיל לעסוק בחקלאות.

נחום יפה: כרגע האבסורד הוא די רציני, ולכן אנחנו רואים שבקשיים האלה יש מעט מאוד חקלאים שחזרו לעבודה, למרות שבגוש קטיף החקלאות שלנו היתה חקלאות שבוודאי שמעתם עליה, ולא שמעתם שאנחנו מבקשים דברים כלשהם כשהיינו בגוש קטיף.

נחום יפה: כשרצו לראות דברים חדשים שנעשים בחקלאות, היו באים לראות את זה בגוש קטיף, והיום אנחנו נמצאים פה כדי לדבר על זה.

נחום יפה: כולם יודעים שבקטע של העסקים ובחקלאות החוק לא נותן פיצוי.

נחום יפה: היום ג'ומס מדבר על זה בריש גליה.

נחום יפה: בכל הדיונים בוועדת הכספים שהכינו את החוק אנחנו היינו שותפים.

נחום יפה: השותפות שלנו היתה כדי שאם זה יקרה שנוכל להקים את המשקים שהיו לנו.

נחום יפה: ג'ומס היה שם ובייגה שוחט היה שם.

נחום יפה: ג'ומס רצה לעזור לנו עד גבול מסוים, אבל לא כל כך שמעו אותנו כי חשבו שיש אולי משהו נסתר שהוא אולי לא כל כך אמיתי כי אנחנו רוצים להישאר.

נחום יפה: היום אין לנו שום דרישה מעבר לדרישות שהעלינו בוועדת הכספים והן רשומות בכתבים.

נחום יפה: היום גם ג'ומס, בישיבה האחרונה של ועדת הכספים, וגם יונתן בשיא שאומר את זה כבר תקופה, וגם מנכ"ל משרד ראש הממשלה בין השורות אומרים שחייבים לעשות תיקונים, שנגרמו עיוותים גדולים בעסקים האלה.

נחום יפה: אמר פה חבר הכנסת אורי אריאל, שהוא נתקל בקטע הזה בקירות.

נחום יפה: אני מעריך שזה בא מצד האוצר, שלא רוצים לטפל בנושא הזה.

נחום יפה: בנושא של אנשים שהיו שכירים נעשית עבודה מאומצת מאוד, והדברים יכולים להיפתר.

נחום יפה: אני חושב שבנושא של חקלאות ושל עסקים, הבעיה המרכזית שבגללה אדם לא הולך להקים עכשיו עסק, היא שהוא אומר: ברור לי שאין לי הכסף להקים את מה שהיה לי, אני חושש להיכנס להרפתקה – הקרקע השתנתה, מזג האוויר השתנה, אולי הגידול שאני הולך לגדל לא מתאים לאזור שבו אני נמצא כרגע, יש עכשיו בעיה קשה עם העובדים התאילנדים.

נחום יפה: אנשים לא יכולים להיכנס להרפתקה כשהם יודעים שיש להם רק 50% של הכסף, והם פוחדים לנסות לעשות שינוי ולהיות עצמאי אחר, כי אין להם 400-600 אלף שקלים לזרוק אם לא יצליחו, או שילכו להיות שכירים.

נחום יפה: אין אפילו שקל אחד מיותר, יש פה חסר גדול מאוד של כסף.

נחום יפה: אני חושב שהפתרון לחקלאים ולבעלי העסקים הוא תיקוני חוק.

נחום יפה: כמובן שהצורה היחידה שיכולה להיות היא בהסכמה, עם כל חבר הכנסת, עם ראש הממשלה, כי העיוותים צועקים לשמים.

נחום יפה: יש לנו חוברת שלמה, שמרוכזת אצל ליאור, בנושא החקלאות, בנושא העיוותים החקלאיים.

נחום יפה: רענן דינור, מנכ"ל משרד ראש הממשלה, אמר שהוא היה רוצה להביא לוועדת הכספים תיקוני חוק אבל הוא חושש מפריצה גדולה של התקציב.

נחום יפה: הוא היה רוצה לעשות את זה במצב של הסכמה ושלא יתפתח בוועדת הכספים מצב שהוא יגיד שהוא מושך את הכול.

נחום יפה: אני חושב שצריך לבנות מנגנון שיאחד בין מנכ"ל משרד ראש הממשלה למנהלת סל"ע ולחברי הכנסת, כי זה לדעתי הפתרון היחיד שיכול להיות בנושא של החוק.

נחום יפה: יש גורמים רבים שצריך לשנות בחוק, ואני חושב שזה לא המקום לדבר על זה.

עמירה דותן: אני מבינה שיש רצון להמשיך בחקלאות, לאותם אנשים שרוצים להמשיך בחקלאות.

עמירה דותן: לאלה שרוצים יש גם קרקע, יש מקום שיועד לנושא הזה.

נחום יפה: כרגע 10-15 חקלאים קיבלו קרקע.

נחום יפה: יש הרבה חקלאים שעדיין לא קיבלו.

נחום יפה: גני-טל אנחנו יישוב שהלך בנפרד, ואנחנו אמורים להגיע למקום באזור חפץ-חיים.

נחום יפה: המשא-ומתן עוד לא נסגר, אז עוד אין קרקע, אבל כשהוא ייסגר תהיה קרקע.

נחום יפה: אני מניח שבסופו של דבר תהיה קרקע לכל חקלאי שירצה.

נחום יפה: השאלה היא מה יהיה.

נחום יפה: כשישבנו בוועדת הכספים, הם בנו על זה שב-15 באוגוסט החקלאי יוצא מגוש קטיף וקוטף את המלפפון שלו במקום אחר.

נחום יפה: אמרנו שזה ייקח לפחות 3-4 שנים עד שנוכל לעשות משהו.

נחום יפה: הם חשבו שאנחנו רוצים למסמס משהו, למרות שכל הכוונות שלנו היו שהפינוי לא יקרה, ואם זה יקרה שנוכל להמשיך להתפרנס.

נחום יפה: כמו שלא ביקשנו בחיים גרוש מהמדינה, אנחנו לא מבקשים גם עכשיו.

נחום יפה: ב-15 באוגוסט אנחנו הולכים להפסיד את העונה השלישית.

נחום יפה: אין לנו פיצוי בעבור אגורה אחת מהיום שאנחנו לא מעבדים.

נחום יפה: זה למעשה דבר מרכזי שאין עליו שום פיצוי בחוק.

נחום יפה: היום חברי הכנסת שמעורים בעסק אומרים: חשבנו שלוחצים על כפתור וקוטפים במקום אחר.

נחום יפה: הם הבינו גם לפני כן, אבל היה חוסר נכונות להקשיב, כי רצו שהעסק ירוץ.

נחום יפה: אני חושב שהיום, כשאנחנו נמצאים אחרי זה וכל המטרה גם של הממשלה זה לבנות ולא להסתכל מה היה, צריך ביחד לעשות מנגנון וללכת קדימה.

עמירה דותן: עיקר המנגנון אלה אותם שינויי חוק, שיש להם כמובן משמעות כספית.

נחום יפה: נכון.

אלי אסקוזידו: בנושא הזה יש נקודה אחת חשובה, שצריך להבין אותה.

אלי אסקוזידו: אני לא הייתי שותף לחוקים, כי אז לא הייתי בעניינים, אבל מה שהסתבר היום, במנגנון של הקמת היישובים החדשים, הוא שזאת השלכה של אותם דברים שנחום אמר על החוק.

אלי אסקוזידו: הייתי בוועדה המיוחדת כמה פעמים בנושא גני-טל ובנושאים אחרים, מסתבר שבין המקורות לשימושים יש פערים של כפול.

אלי אסקוזידו: המקורות זה מה שצריך לקבל כפיצוי, והשימושים זה מה שהולכים לתת כתחליף.

אלי אסקוזידו: יונתן בשיא בא לאוצר ואומר שלהקים היום יישוב חקלאי חדש, ולא משנה אם זה ביתד, ביבול או בחפץ-חיים, עולה מיליון שקל למשפחה, אבל החוק נותן פיצוי בסדר גודל של חצי מיליון שקלים.

אלי אסקוזידו: בוועדה המיוחדת אומרים: אותנו לא מעניין.

אלי אסקוזידו: זה הפיצוי, עם זה תסתדר.

אלי אסקוזידו: אם חסר, זו בעיה שלך.

אלי אסקוזידו: המנגנון שנתנו פה הוא שראש הממשלה מכריע.

אלי אסקוזידו: פעמיים היתה ועדה מיוחדת, הולכים לראש הממשלה והוא חותם.

אלי אסקוזידו: יש מנגנון.

אלי אסקוזידו: בחוק של הפיצויים של הפרט אין המנגנון הזה, צריך לבוא לכנסת.

אלי אסקוזידו: לשנות בכנסת את החוקים זה לא פשוט, כי תמיד בסופו של דבר מדובר על כסף.

אלי אסקוזידו: האוצר תמיד עומד על הרגליים האחוריות, יש פריצה של מסגרת התקציב, לא יודעים איך הדברים יהיו וצריך לראות איך מגיעים להסכמה.

אלי אסקוזידו: מצד אחד יש כמה בודדים שרוצים להרחיב את הפריצה, הממשלה מבינה שיש דברים שהם אבסורד וצריך לראות איך עושים את העניין הזה.

אלי אסקוזידו: דרך אגב, ביישובים הקהילתיים זה פי שלושה.

אלי אסקוזידו: אם נדבר על ניצן, למשל, גם האוצר מסכים שלהקים את היישובים מחדש, תמורת הפיצוי שמגיע לאנשים, זה עולה למדינה פי שלושה.

אלי אסקוזידו: את זה פותרים אצל ראש הממשלה בחתימה, וכך עברו כבר מאות מיליונים.

אלי אסקוזידו: במקרה הזה, כשמדובר בפרט, זה מסובך יותר ולא מצאו לזה פתרון.

אלי אסקוזידו: כשאני אומר לאוצר באותן ישיבות, שגני-טל לא רוצים שום דבר מעבר למה שהיה להם, אלא פחות 5%.

אלי אסקוזידו: הם אומרים: לא מעניין אותנו מה שהיה להם, אותנו מעניין החוק.

אלי אסקוזידו: אין מנגנון לפרטים, לחקלאים, לעסקים.

אלי אסקוזידו: כמו שאמר ליאור, מושב הקיץ עובר ואני לא רואה שמגיעים להסכמה.

אלי אסקוזידו: אם הממשלה לא תוביל את החקיקה, חברי כנסת בודדים לא יצליחו בתקופה הקצרה הזאת לפתור את הבעיה.

נחום יפה: ניסו להקים מנגנון.

נחום יפה: כאשר ישבנו בוועדה ג'ומס אמר: אל תדברו, אני לא רוצה לשמוע, בעיות מיוחדות ייפתרו בוועדה מיוחדת.

נחום יפה: היום הוא אומר: עשיתי טעות פטאלית, הוועדה המיוחדת לא מסוגלת לתת פתרון לכלום, חייבים לעשות את התיקונים על-מנת שיהיה פתרון לאנשים.

נחום יפה: זאת אומרת, היום הם מודים שהוועדה המיוחדת לא יכולה לתת פתרון, וצריך להקים מנגנון.

שלמה וסרטיל: נכון להיום, רוב רובם של החקלאים הם מובטלים.

שלמה וסרטיל: לחקלאים אין לא דמי הסתגלות ולא דמי אבטלה.

שלמה וסרטיל: אבל המצב שלהם הוא עוד יותר קשה, לטעמי, מאשר של שכירים, כי בסופו של דבר הוא גם לא יכול להקים את העסק שלו מחדש.

שלמה וסרטיל: דבר ראשון, למה שלא יינתנו דמי מחיה כלשהם לאותו חקלאי שבינתיים יושב בניגוד לרצונו ולא יכול לקיים את המשק שלו?

שלמה וסרטיל: דבר שני, גם חקלאים שניסו לחזור – יש לנו קבוצת חקלאים שיצאו בהסכמה מלאה עוד לפני הפינוי, באזור מבקיעים, הקימו חממות על סמך הבטחה שהם מקבלים 25% מענק ועוד 10%.

שלמה וסרטיל: היום 10% ביטלו להם ואת ה-25% הורידו ל-15% והם עומדים מול שוקת שבורה.

שלמה וסרטיל: אני יודע על אחד מהם, שנסע עכשיו לתאילנד.

שלמה וסרטיל: הוא שבור, ואנחנו מאחלים לו שיחזור בשלום.

שלמה וסרטיל: אנשים יושבים מיואשים שם.

שלמה וסרטיל: אנחנו יודעים על חקלאים שיושבים היום ברמת-הגולן, כי חשבו שאולי ימצאו שם את הפרנסה שלהם, היום אומרים להם: בגלל שחתמתם על רמת-הגולן אתם לא יכולים לחזור חזרה.

שלמה וסרטיל: מה לעשות שבעשרה החודשים הללו הילדים לא הסתגלו למקום והם אומרים שהם לא יכולים להיפרד מהקהילה?

שלמה וסרטיל: למה אין להם דרך חזרה?

שלמה וסרטיל: לגבי העלויות, כבר בתחילת הדרך הצענו שלא נקבל שום פיצוי, מה שהיה לנו תבנו לנו.

שלמה וסרטיל: אין לנו שום טענה.

שלמה וסרטיל: אבל היום משק מסוג משתלות גדולות, כמו שהיו אצלנו בגני-טל, זה עניין של שישה מיליון שקלים.

שלמה וסרטיל: בכל מיני וריאציות ניסו להסביר לנו ש-98% אנחנו מקבלים השקעות חזרה.

שלמה וסרטיל: אנחנו לא מקבלים 50%.

שלמה וסרטיל: נחום אמר נכון, אלה שכן נכנסו לדבר הזה נכנסו להשקעות והם שקועים עמוק עמוק.

שלמה וסרטיל: בתחום שלנו, כיוון שיש לנו אחריות כלפי לקוחות שנמצאים בחוץ-לארץ, חלק מאתנו שכר מקומות בעלויות גבוהות מאוד על-מנת לשמור על הקשר עם הלקוחות בחוץ-לארץ.

שלמה וסרטיל: אין היום על זה שום פיצוי אם הלקוח אומר: תודה רבה, אני לא מחכה לך יותר.

שלמה וסרטיל: אני הצעתי לשר החקלאות הצעה קונקרטית, להקים פארק חקלאות, כמו שיש פארק תעשיות, 1,000-2,000 דונם.

שלמה וסרטיל: כשם שאני יכול לנסוע במכונית ליסינג, שיהיה אפשר לקחת משק בליסינג.

שלמה וסרטיל: זאת מתוך העובדה שאף אחד מאתנו לא יודע מהן בדיוק העלויות, אם בכלל אנחנו יכולים לקיים את המשק שהיה לנו לפני כן במצב הנוכחי, במקום החדש.

עמירה דותן: יש לזה הסכמה בין החברים שלך החקלאים?

שלמה וסרטיל: בין החברים שלי, כל אחד ישמח אם יציעו לו לקבל היום 20 דונם בנויים שהממשלה השקיעה אותם, וזה לא הרבה כסף, והוא ישלם חודשי על-מנת שיוכל לייצר, וביום שהוא רואה שזה לא מתאים לו הוא יכול לקום וללכת.

עמירה דותן: זה רעיון מאוד יצירתי, השאלה היא אם החברים רוצים את זה.

אלי אסקוזידו: לא היה שום דיון פנימי על העניין הזה ואני לא יודע כמה זה ריאלי.

אלי אסקוזידו: בוא נתעסק בבעיות שיפתרו.

עמירה דותן: הרעיון יכול להיות מאוד יפה, אבל אם הוא בא מתוך קבוצה.

עמירה דותן: כרעיון של אדם אחד נראה לי שהוא לא ישים, כי אתה בעצמך אומר שצריך ליסינג.

אלי אסקוזידו: היה צריך לחשוב על זה לפני שלוש שנים, לא עכשיו.

שלמה וסרטיל: לפני שלוש שנים אף אחד לא דיבר על כך שיפנו אותנו.

עזרא אלדר: אני רכז תעסוקה מטעם ועד היישובים.

עזרא אלדר: המכנה המשותף של כל מה שנאמר פה הוא כסף.

עזרא אלדר: אני רוצה לרענן את הזיכרון של כל האנשים שיושבים פה לאן הלך כל הכסף.

עזרא אלדר: ביום שממשלת ישראל החליטה על הגירוש, היא חילקה את משימת הגירוש לשני חלקים.

עזרא אלדר: החלק האחד, הגירוש עצמו, הוטל על משרד הביטחון וצה"ל, והחלק השני על גופים אחרים.

עזרא אלדר: את החלק הראשן, להביא את תושבי גוש קטיף מטר אחרי מחסום כיסופים, עשו בצורה הטובה ביותר שיכולה להיות, והשקיעו בזה מיליארדים של כסף.

עזרא אלדר: אף אחד לא ידע לאן הכסף הולך.

עזרא אלדר: זה כולל שני בסיסים.

עמירה דותן: את הדברים האלה שמענו.

עמירה דותן: אנחנו יושבים פה כדי לראות הלאה.

עמירה דותן: זה היה.

עזרא אלדר: אנחנו רואים שכסף היא מילת המפתח, אבל בסופו של דבר לא יודעים איפה לחפש אותו.

עזרא אלדר: בינתיים השקיעו אותו במקומות שהתוצאה היא עגומה, ובמקום שצריך לשים אותו לא שמים אותו.

עזרא אלדר: למה לא יודעים היום לעשות כמו שעשו אז, צ'ק פתוח?

עזרא אלדר: למשרד הביטחון ולצה"ל היו צ'יקים פתוחים לבנות שני בסיסים, מהמשוכללים ביותר, בכיסופים ובעין-השלושה.

עזרא אלדר: הכי טוב שיכול להיות, עם מערכות מחשבים.

עזרא אלדר: לזה היה כסף חופשי.

עזרא אלדר: סנדוויצ'ים לחיילים, מכוניות שכורות לכל קצין זוטר, מכוניות גרר, כל מה שאת מעלה על דעתך.

עזרא אלדר: היום אין להם כסף כדי לשקם חקלאים שהיו מייצאים במיליונים בעבור מדינת ישראל ומכניסים מטבע זר למדינה.

עזרא אלדר: פתאום זה ועדות וועדות משנה, וכל אחד עומד מול קיר אטום ואנחנו לא יודעים לפתור את זה.

עמירה דותן: לכן החלטנו שאנחנו רוצים להתחיל לשבור את הקיר האטום הזה וביחד לראות איך עושים את זה בצורה המושכלת ביותר.

עמירה דותן: אבל אי-אפשר להשוות את ההתנהלות של צה"ל ומשרד הביטחון להתנהלות של כולנו כאזרחים.

עמירה דותן: כמי שהיתה שם ונמצאת היום פה, אין דומה.

עמירה דותן: הצבא מקבל משימה, הוא יודע איך לעשות אותה, הוא עושה אותה בצורה המיטבית, ומזל שיש לנו את הצבא.

עמירה דותן: אבל אנחנו רוצים לחיות גם בלי צבא, ולחיות כמדינה נאורה, דמוקרטית, ולא שכל דבר הצבא יעשה.

עמירה דותן: השאלה היא איך אנחנו, בכוחות משותפים ובדגשים נכונים, יכולים להתקדם.

עמירה דותן: עלו פה כמה דברים שהם בני מימוש מיידי.

עמירה דותן: האחד הוא כל הנושא החוקתי, שכבר יש ועדה שיושבת על זה ועושה אותו, ואני מאוד אשמח להצטרף אליה.

עמירה דותן: נשב עם יונתן בשיא ועם אנשים שלו, כי כבר בשבוע שעבר כשישבתי אתו ראיתי שיש נכונות, לא לגמרי לשנות את הסעיפים של החוק אלא לראות איך אפשר למצוא דרך, בלי עוד ועדות ועוד בירוקרטיה, לאפשר לאנשים לחיות.

עמירה דותן: כי הרי מי שכתב את החוק לא ידע שזאת תהיה התוצאה, זה היה מצב חדש.

עמירה דותן: לא עשו את זה אנשים רעים, הם חשבו שכך יהיה טוב, והנה רואים שלא יוצא טוב.

עמירה דותן: ולכן השאלה היא איך מתקנים את זה.

עמירה דותן: הרי החוק נכתב על-ידי אנשים, הוא לא נכתב על-ידי בורא עולם.

עמירה דותן: לכן יש לנו גם אפשרות לשנות אותו.

עמירה דותן: במקביל, מאוד התעודדתי מכך שיש פה בהחלט שינוי בדגשים ובחשיבה ובעשייה של התמ"ת, ואני ממש מודה לתמ"ת.

עמירה דותן: בנוסף לידע של "מעברים", שיכול להתחבר ביחד כדי לעשות משהו – או עם ה"כוללים" או עם כל מיני רעיונות אחרים – כדי לאפשר לאנשים לא להיות בבית, אלא לצאת לתעסוקה ולהיות מועסקים, זה כבר דבר אחד מצוין.

עמירה דותן: אם נוכל לשבת בישיבה יותר קטנה ולהבין בנושא העסקים, כדי לראות איך פה פותרים את הבעיות, גם טוב.

עמירה דותן: ואז נשאר לנו החקלאים, וצריך לראות אם הרעיון שלך הוא ישים לגבי החברים שלך.

עמירה דותן: יכול להיות שזה רעיון מצוין.

עזרא אלדר: בישיבות שאנחנו יושבים פה, יש ניתוק בין הדרג שצריך לתת את ההחלטות לבין הדרג הסובל, אנחנו.

עזרא אלדר: בואו נרד לשטח, בואו נביא את מזוז לניצן, שישמע את הדברים בשטח.

עזרא אלדר: שלא יישב במשרד ויחתום או לא יחתום.

עזרא אלדר: שישמע את האנשים.

עזרא אלדר: אני עובר כבר חודש בניצן מבית לבית, עם האנשים שעובדים אצלנו בשטח.

עזרא אלדר: אתם יודעים אילו סיפורים אנחנו שומעים שם?

עזרא אלדר: זה מסמר שערות, זה כואב.

עזרא אלדר: כשלא שומעים את זה וכשלא יודעים את זה וכשמנותקים מהעסק הזה, אין בעיה להגיד "לא חותם", כי זה לא כתוב בחוק, ואנחנו לא יוצאים מזה לעולם.

עמירה דותן: מלים כדורבנות.

עמירה דותן: אמרתי את זה בתחילת דבריי ואני אומרת את זה פעם נוספת.

עמירה דותן: זה שהכנסת גומרת את העבודה שלה זה לא אומר שאני גומרת את העבודה שלי.

עמירה דותן: גם במהלך הפגרה הוועדה ממשיכה לעבוד, כי אתם ממשיכים לחיות ואנחנו צריכים לעשות, והוועדה ממשיכה לעבוד.

עמירה דותן: הוועדה לא צריכה שכולם יבואו לכנסת, אנחנו נבוא אליכם.

עמירה דותן: אנחנו צריכים לעשות את זה מול נושא מסוים ומול פתרון מסוים, כי כשיושבים כולם וכל אחד מדבר על משהו אחר, אנחנו לא מתקדמים.

עמירה דותן: לכן אני רוצה להתכנס כל פעם סביב נושא מסוים, לקחת שיעורי בית לכל אחד מאתנו, לתת זבנג במקום שצריך לתת זבנג וליטוף במקום שצריך לתת ליטוף ולראות איך מתקדמים הלאה.

עמירה דותן: אנחנו נבוא ליד-בנימין ונבוא לניצן ונבוא למבקיעים ולכל מקום שצריך, ונביא את האנשים שנראים לנו רלוונטיים לאותו נושא שנדון באותו זמן.

עמירה דותן: זה הרעיון של הוועדה הזאת.

עמירה דותן: אם מישהו חושב שאנחנו בחודש הבא יוצאים לחופש, אני ממשיכה לעבוד.

עמירה דותן: אני מקווה שתזמינו אותי למקומות שאתם נמצאים בהם.

הרב יוסף צבי רימון: צריך לדאוג לחקלאים שלא מתכוונים להמשיך בחקלאות.

הרב יוסף צבי רימון: יש הרבה כאלה שלא יכולים להמשיך, בגלל גיל וכל מיני סיבות אחרות.

הרב יוסף צבי רימון: נכון להיום הפיצויים מחושבים לפי זה שהם כן ממשיכים, כי חלק מהפיצוי הוא על הקרקע, ומי שלא מתכוון להמשיך בחקלאות יקבל כ-60% מהפיצויים.

הרב יוסף צבי רימון: זאת אומרת, יש המון דברים שלא חשבו על זה שיהיו חקלאים שלא יוכלו להמשיך בעבודה שלהם.

הרב יוסף צבי רימון: חקלאות זאת רולטה רוסית, זה לא פשוט.

הרב יוסף צבי רימון: אתה צריך לקחת הרבה סיכונים, זה מזג אוויר אחר.

הרב יוסף צבי רימון: דבר נוסף, עוד שנה וחודשיים מהיום מתחילה שנת שמיטה, בשנת תשס"ח.

הרב יוסף צבי רימון: אם לא מתכוננים אליה, לא רק שנשרפה השנה הזאת אלא תישרף עוד שנה.

הרב יוסף צבי רימון: זה צריך להיות בוער מאוד.

הרב יוסף צבי רימון: לשנת שמיטה חקלאים דתיים חייבים להתכונן כמה חודשים קודם בצורה רצינית.

הרב יוסף צבי רימון: כדי שתוכל לעבוד בשמיטה, אתה צריך לזרוע בתשס"ז, כי בשמיטה לא זורעים, ואם אתה לא מכין את הקרקע בצורה נכונה שנה קודם, אז עוד שנה הלכה.

הרב יוסף צבי רימון: וכבר מספיק הלך עד היום.

עמירה דותן: תודה רבה.

עמירה דותן: נציג מבקר המדינה, בבקשה.

שמואל גולן: כפי שאמרתי לפני שבועיים, עסקנו יותר בהיערכות המוניציפלית ולא עסקנו בהיערכות התעסוקתית.

שמואל גולן: גם לפני שבועיים הבענו את עמדתנו בעניין, שבצעם היתה יותר חשיבה לכל תהליך ההתפנות ופחות לתהליך הקליטה.

שמואל גולן: זה בא לידי ביטוי גם בתהליך הקליטה בתחום המוניציפלי וגם במה שאנחנו עושים היום.

שמואל גולן: לפני שבועיים אמרתי שאנחנו עוסקים עכשיו בסדרת בדיקות נוספת, שלקראת סוף השנה אנחנו אמורים כמובן להציג אותה.

שמואל גולן: בין היתר כמובן נעסוק בנושא התעסוקה.

שמואל גולן: הנושא של שומות המקרקעין, שהועלה פה – ממילא אנחנו בודקים עכשיו את כל נושא הפיצוי, והפיצוי הוא בין היתר נגזרת של שומה.

שמואל גולן: כנראה שנצטרך להתמקד בכמה דברים שאולי לא התמקדנו בהם בתחום השומה כנגזרת מהכתבה שראינו פה.

עמירה דותן: אפשר לזרז את הנושא הזה?

שמואל גולן: אנחנו נמצאים עכשיו בהליך של ביקורת של כל סוגיית הפיצוי.

שמואל גולן: סוגיית הפיצוי היא בין היתר נגזרת של שומה, ואנחנו צריכים לבדוק את זה.

שמואל גולן: כנראה לפני דצמבר נסיים את התהליך.

שמואל גולן: הנושא של מעונות היום, הערנו בפעם הקודמת שלא היתה היערכות טובה, וכנראה לקראת שנת הלימודים הקרובה נערוך בדיקת מעקב בכדי לראות איך ההיערכות של המעונות מבחינת ציוד ומבנים וכדומה.

שמואל גולן: כמובן נמקד את הנושא של העדפה במכרזים ציבוריים, נציבות שירות המדינה וכדומה.

שמואל גולן: אני מניח שנוכל להביא בחודשים הקרובים תמונת מצב הרבה יותר מדויקת.

שמואל גולן: יש דינמיקה של פעילות.

עמירה דותן: רואים בתוכניות שלכם רעיונות יצירתיים.

ליאור כלפא: בנושא השמאות, התחקיר מדבר בעד עצמו, והדבר ידוע לנו עוד ממכתבים קודמים, שגם משרד המבקר קיבל אותם.

ליאור כלפא: אבל מעבר לבדיקה של הפיצוי, יש משהו שלדעתי צריך להיכנס בו לעומק.

ליאור כלפא: הוועדות במנהלת לוחצות על המשפחות להגיש את התביעות ולגמור את התהליך, והאדם הפשוט לא מבין מימינו ומשמאלו.

ליאור כלפא: אותן 640 משפחות שהבג"ץ נתן להן את האפשרות ללכת בנושא שמאות וכרגע לכאורה היום השמאי הממשלתי, בהנחיות שהוא נתן, הכניס את היד לכיס של המשפחות ופשוט עשק אותן.

ליאור כלפא: במסגרת החוק יש פה שדידה לאור היום.

ליאור כלפא: יש פה שערורייה, והתהליך מחייב האצה של בדיקת העניין, כי להערכתנו יכול להיות מצב שניירת תיעלם, כי יש פה שערורייה שמי שחותם על השמאות שמגיעה כרגע לאנשים זה לא השמאי שהיה בשטח.

ליאור כלפא: זה פקיד או פקידה באותו משרד, על-פי חוות דעת.

ליאור כלפא: זו שדידה לאור היום.

עמירה דותן: היינו רוצים שזה יקבל העדפה גם בזמן וגם בדגשים.

עמירה דותן: אני רוצה לומר לכם, "מעברים", ששמענו עליכם דברים מאוד טובים איפה שהיינו.

עמירה דותן: אנחנו מורידים את הכובע ומודים לכם.

עמירם גולדין: הארכת לנו את החיים עכשיו.

עמירה דותן: תודה רבה לכם.

עמירה דותן: אפשר להתקשר אלינו גם בלי ישיבות, דרך המייל והטלפון.

עמירה דותן: אנחנו פה ואוזן לכולכם.