ועדת הפנים ואיכות הסביבה, כנסת 17, פרוטוקול מספר 15, 2006-06-14 10:30

גאלב מג'אדלה: בוקר טוב לכולם.

גאלב מג'אדלה: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הפנים ואיכות הסביבה, לדיון ולאישור תקנות רישוי עסקים (התקן מד-רעש באולם שמחות ובגן אירועים), התשס"ו-2006.

גאלב מג'אדלה: אנחנו נתחיל, אלא אם כן יש למישהו הערה לפני שנתחיל בתקנות.

יחזקאל לביא: רציתי להעיר הערה אחת לגבי נושא האכיפה בכלל בחוק הזה.

יחזקאל לביא: השאלה היא מי אוכף אותו ואיך אוכפים אותו.

יחזקאל לביא: כיוון שלעניות דעתי, לא הרשויות המקומיות ולא גורמים אחרים מבצעים אכיפה בנושא, ואז כתוצאה מכך החוק הופך להיות למילה מתה.

יחזקאל לביא: מחוקקים חוקים, מתקינים תקנות – מה הלאה?

גאלב מג'אדלה: השאלה הזאת עולה בזמן האחרון, לא רק לגבי החוק הזה, לגבי הרבה חוקים שלא אוכפים אותם, וכתוצאה מזה כולם חושבים שמערכת החקיקה בישראל לא בסדר.

גאלב מג'אדלה: וכשבודקים לעומק מתברר שיש יותר מדי חוקים, והבעיה המרכזית היא האכיפה.

גאלב מג'אדלה: אני מציע שהדבר הזה יירשם.

גאלב מג'אדלה: אני לא חושב שיכולה להינתן עכשיו תשובה, כי זו שאלה לגבי החוק כולו ולגבי חוקים אחרים ושונים.

גאלב מג'אדלה: עידו, רצית לומר משהו?

עידו בן יצחק: כן.

עידו בן יצחק: הערה טכנית אחת.

עידו בן יצחק: לפי חוק רישוי עסקים, מי שמתקין את התקנות זה השר לאיכות הסביבה בהתייעצות עם שר הבריאות.

עידו בן יצחק: אף שהתייעצות כזאת נעשתה בפועל, עוד לא הגיע אלינו המכתב משר הבריאות שמאשר שהתקיימה התייעצות, ולכן מה שאני מציע זה לקיים את הדיון, אבל הוועדה לא תוציא את המכתב המאשר עד שלא יגיע אליה מכתב ממשרד הבריאות שאכן התקיימה התייעצות.

עידו בן יצחק: עניין פורמלי.

עידו בן יצחק: בפועל, אכן התקיימה התייעצות ולכן אין מניעה לקיים את הדיון.

גאלב מג'אדלה: תודה.

גאלב מג'אדלה: רבה.

גאלב מג'אדלה: אדוני רוצה לומר משהו?

אהרון כהן-מוהליבר: רציתי להעיר הערה כללית לגבי חוק רישוי עסקים ולגבי התקנה הזו, אם יש זמן, אני אשמח.

גאלב מג'אדלה: מי אדוני?

אהרון כהן-מוהליבר: אני גם עובד כעוזר של חבר הכנסת נתניהו, אבל גם פרסמתי יחד עם הרשות לעסקים קטנים בשנה שעברה מחקר על חוק רישוי עסקים בישראל.

גאלב מג'אדלה: בבקשה.

אהרון כהן-מוהליבר: אני מאד אקצר כי זה לא בדיוק הנושא.

אהרון כהן-מוהליבר: אני פניתי ליושב ראש בעניין חוק רישוי עסקים בכלל.

אהרון כהן-מוהליבר: חוק רישוי עסקים בישראל – מה שאנחנו מצאנו מהמחקר, שנעשה על ידי הרשות לעסקים קטנים בשיתוף קרן קורת על ידי ועל ידי דוד דביר, חוקר נוסף, זה שהוא בנוי בשיטה שנהוגה במדינות לא מפותחות, שיטה שקוראים לה שיטת Permit – זה פחות משנה.

אהרון כהן-מוהליבר: הנתונים האלה מופיעים במחקר.

אהרון כהן-מוהליבר: ההשלכות של זה זה שחוק רישוי עסקים עולה למדינה כמיליארד וחצי שקל בשנה ולפי המחקר אולי הוא עולה יותר.

אהרון כהן-מוהליבר: התקנה הספציפית זו תקנה שמדגימה את זה בצורה מאד טובה, כי התקנה הזאת מופיעה בחקיקה הראשית.

רות רוטנברג: לא, זו לא תקנה.

רות רוטנברג: זה סעיף הסמכה להתקין תקנות.

אהרון כהן-מוהליבר: נכון.

אהרון כהן-מוהליבר: זה סעיף ספציפי שאופיו הוא כמו של תקנה, שמופיע בחקיקה הראשית, בעוד שיש הרבה מאד סעיפים שאפילו לא מופיעים כתקנות, אבל הסמכויות שניתנו לאנשים שאוכפים בפועל בשטח, הן סמכויות כאלה שמאפשרות להם לפעול על דברים הרבה יותר מהותיים מזה.

אהרון כהן-מוהליבר: חוק רישוי עסקים הוא חוק מאד "מבולגן" במדינת ישראל.

אהרון כהן-מוהליבר: אנחנו ראיינו בעלי עסקים שהממונים לנושא כיבוי אש בעסק שלהם דרשו דרישות שונות במחוז הצפון מבמחוז המרכז, דרשו דרישות שונות שנה אחת ודרישות אחרות בשנה אחרת.

אהרון כהן-מוהליבר: דוגמה אחת שראינו, לטעמי מאד מקוממת, זה שראיינו בעל אולם אירועים בצפון, ששנה אחר כך דרשו ממנו ונטות בקוטר של 16 אינץ', שנה אחר כך דרשו ממנו ונטות בקוטר של-18 אינץ', בדיוק לאותו אולם, בלי שהוא עשה שום שינוי.

אהרון כהן-מוהליבר: הוונטות עולות כ-10,000 שקל.

אהרון כהן-מוהליבר: היו דרישות לגבי ספרינטרים, דרישות לגבי הרבה דברים כאלה.

אהרון כהן-מוהליבר: הבעיה היא לא חוסר האכיפה עצמה אלא הריבוי של התקנות והמגוון שלהן.

אהרון כהן-מוהליבר: ישראל דורגה במדד doing business של הבנק העולמי במקום ה- 83 בנושא רישיונות.

אהרון כהן-מוהליבר: זה אחרי הונדורס, זה אחרי – אני לא זוכר עוד איזה מדינות, אבל זה נמוך מאד מאד.

אהרון כהן-מוהליבר: הרגולציה במדינת ישראל שנוגעת לרישוי עסקים, מהווה חסם אדיר בפני עסקים קטנים.

אהרון כהן-מוהליבר: בישראל, עסקים שמצליחים להוציא רישוי עסקים, לוקח להם 219 יום בממוצע להוציא אותו.

אהרון כהן-מוהליבר: הממוצע במדינות ה – OECD הוא 147 יום.

אהרון כהן-מוהליבר: אני לא זוכר בין איזה שנים, אבל במהלך עשור – משנת 1990 ומשהו עד 2000 ומשהו, רק שני עסקים בעירייה הכי יעילה, בתל אביב, הצליחו להוציא רישיון עסק לפני פתיחת העסק, כשהחוק מחייב שיהיה רישיון לפני פתיחת העסק.

אהרון כהן-מוהליבר: מה שרציתי להגיד בסך הכל, ובאתי ליושב הראש בנושא הזה לפני זה, זה שחוק רישוי עסקים מצריך טיפול שורש עמוק, בייחוד לעסקים קטנים ובינוניים שהם המנוע לכלכלה, ולטעמנו, הכביכול תקנה הזו, שמופיעה בחקיקה ראשית, לא פחות חשובה מעשרות ומאות תקנות אחרות שמופיעות, אין לה מקום בחקיקה ראשית, זה ודאי.

אהרון כהן-מוהליבר: לא לכלות את זמנה של הכנסת ושל הוועדה על משהו בחקיקה ראשית שראוי לו שיהיה בתקנה, ויתכן שהגורמים המקצועיים היו עושים את זה יותר טוב אם לא היו צריכים להגיע לוועדה.

אהרון כהן-מוהליבר: זה כל מה שהיה לי להגיד.

עידו בן יצחק: רק רציתי להעיר - יכול להיות שיש צדק בדברים שלך, הדברים האלה בהחלט ראויים לדיון, אבל הדיון כרגע הוא לא על השאלה האם להתקין את התקנות או האם לא להתקין את התקנות, מאחר שהכנסת כבר החליטה בשנת 2002 שהיא רוצה תקנות כאלה אנחנו דנים על - - -

קריאות: - - -

אהרון כהן-מוהליבר: אני פה לבקשת היושב ראש.

עידו בן יצחק: רק מילה, לסבר את האוזן למה שהוא אמר, ולסגור גם את הדיון.

גאלב מג'אדלה: עידו, הדברים הם ללא צורך, אנחנו נדבר על זה בפנים.

גאלב מג'אדלה: אני ישבתי, הוא הראה לי מכתב, אמרתי לו: אתה יודע מה?

גאלב מג'אדלה: תבוא.

גאלב מג'אדלה: חלק מהאנשים שנמצאים כאן נוגעים בעניין.

גאלב מג'אדלה: השחקן הראשי של משרד הפנים הוא זה שצריך - - - את חוק רישוי עסקים.

גאלב מג'אדלה: נציגו נמצא כאן, וכדאי לבוא ולומר את זה כדי שתתחיל המנורה להבהב.

גאלב מג'אדלה: ואנחנו מכאן, אולי, בעקבות אותם הדברים, ניתן לזה דיון יותר מסודר.

גאלב מג'אדלה: מה שאני רוצה להציע לך – השר נתניהו, בעבר שר האוצר והיום ראש האופוזיציה, אני מוכן להיות שותפו ליוזמת חקיקה בנושא רישוי עסקים.

גאלב מג'אדלה: אני מוכן יחד אתו לקדם חקיקה ראויה להסדרת כל הנושא של רישוי עסקים.

גאלב מג'אדלה: אם משרד הפנים לא עושה את זה – אנחנו כבר שומעים יותר משנתיים שהנושא בטיפול ויש איזו ועדה ששוקדת, והיא קמה ועומדת, ופעם יושבת ופעם לא יודע מה.

גאלב מג'אדלה: פשוט, אני אומר לך: לבוא לדבר זה בסדר.

גאלב מג'אדלה: הנה, אתה רואה, נתנו לך את הבמה למרות שהנושא היום - - - אבל אני מעביר לך את הכדור.

גאלב מג'אדלה: אני מוכן, יחד עם השר לשעבר נתניהו, לשקוד על חקיקה להסדרת נושא רישוי עסקים בצורה ראויה.

גאלב מג'אדלה: תודה רבה שבאת.

גאלב מג'אדלה: בבקשה, אדוני.

אלחנן מישי: רק מילה אחת: הממשלה מינתה את שר האוצר להקים ועדה לגמור את ההמלצות הרדיקליות – כולל תקציב – להסדיר כמעט את כל הדברים שדובר פה עליהם, כולל הכנת תקנות מאוחדות לכל הגורמים, ככה שאני חושב שממש בסדרי גודל של שבועות, זה יובא לממשלה להצעות החלטה מאד מסודרות, לעשות מהפכה בתחום.

אלחנן מישי: רק לאינפורמציה.

אלחנן מישי: אני פשוט חבר בוועדה הזאת, ואני יודע שכל הארגונים הכלכליים היו חברים בה ללא יוצא מן הכלל.

גאלב מג'אדלה: ואיפה אתם נמצאים עכשיו?

אלחנן מישי: היא גמרה.

אלחנן מישי: המסמך גובש, עכשיו האוצר מכין את זה, ואמור להעלות את זה לישיבת הממשלה, כולל הכנות לתקצר את כתיבת כל התקנות בצורה מסודרת ואחידה, מאוחדת, עם כל הגורמים.

גאלב מג'אדלה: מי זה שר האוצר שמינה את הוועדה?

אלחנן מישי: הממשלה מינתה.

אלחנן מישי: שר האוצר בזמנו היה השר הקודם, אולמרט.

אלחנן מישי: בתקופת אולמרט, אני חושב.

גאלב מג'אדלה: גברתי רצתה להעיר משהו?

דרורי לסקר: רציתי להגיד מה שהוא אמר.

דרורי לסקר: רציתי לעדכן את כבוד היושב ראש על כך שהדברים הם ממש בהליכי סיום.

גאלב מג'אדלה: יפה.

גאלב מג'אדלה: אז קלענו לדעת חכמים.

גאלב מג'אדלה: תודה רבה.

גאלב מג'אדלה: המשרד לאיכות הסביבה מוכן להתחיל לקרוא את התקנות?

רותי רוטנברג: כן, ברשותך רק מילה אחת, גם לאהרון.

רותי רוטנברג: חלק מהדברים הם כמובן, ידועים, וזו לא פרוגרמה.

רותי רוטנברג: צריך לעשות תוכנית.

רותי רוטנברג: יחד עם זאת צריך לזכור שחוק רישוי עסקים הוא חוק שכן נותן כלים טובים.

רותי רוטנברג: הבעיה היא ביישום.

רותי רוטנברג: חוק רישוי עסקים הוא חוק עם גישה אינטגרטיבית, ויש רשות מקומית שהיא רשות הרישוי, ויש הרבה גורמים שהם גורמי גישור, ויש טופס טיולים ואחד כן אמור לדעת מה השני עושה.

רותי רוטנברג: מבחינה זאת יש לו גישה מאד חיובית, ואנחנו במשרד לאיכות הסביבה בהחלט עושים שימוש בסמכות שלנו ובמתן האישורים בחוק, ואנחנו מקווים שמשרד הפנים גם ירים את הנושא של האכיפה וישפר אותה.

רותי רוטנברג: לגוף התקנות שלנו כאן היום - נקודת המוצא היא, כמובן, התיקון לחוק רישוי עסקים, סעיף 2 ו' רבתי – אני מניחה שהסעיף הזה בפניכם – שהטיל על השר לאיכות הסביבה בהתייעצות עם שר הבריאות- דרך אגב, ההתייעצות עם שר הבריאות נוסחה מאוחר יותר, ולכן בעצם אין לנו את המכתב, אבל את ההתייעצות קיימנו – ובאישור ועדת הפנים ואיכות הסביבה - - -

גאלב מג'אדלה: אני מכיר את שר הבריאות מהעבר.

גאלב מג'אדלה: עוד לא התקלקל, לפי מיטב ידיעתי, מכתב כזה לוקח לו חמש דקות לחתום עליו.

רות רוטנברג: אתמול דיברתי עם היועצת המשפטית, והיא אמרה שהמכתב בדרך.

רות רוטנברג: אז אני סומכת על כולם, וכמו שאמר עידו, אני מקווה שהתקנות יאושרו בכפוף לקבלת האישור.

גאלב מג'אדלה: לא היו צריכים להגיע לזה.

גאלב מג'אדלה: המכתב היה צריך להיות לפני.

גאלב מג'אדלה: זה הסדר התקין.

גאלב מג'אדלה: היום אני נפגש אתו.

גאלב מג'אדלה: אם אתם רוצים אני יכול להביא את המכתב אתי.

רותי רוטנברג: זה התחום שלהם.

רותי רוטנברג: בכל אופן, התקנות, לפי הסעיף הזה, צריכות להתייחס בין השאר – כתוב – לעניין התקן מד רעש ואופן התקנתו, מפלס הרעש שעליו יתריע ההתקן, ופרק הזמן של ההתראה שלאחריו ינותק זרם החשמל למערכת ההגברה.

רותי רוטנברג: לתקנות לפי סעיף זה רשאי השר לקבוע הוראות שונות לסוגים שונים של אולמי שמחות, גני אירועים או דיסקוטקים – דיסקוטקים זו תוספת מאוחרת, והתקנות שלנו מתייחסות לאולמי שמחות וגני אירועים בשלב זה – בהתחשב בין השאר בנתונים ובמאפיינים פיסיים של אולמי השמחות, גני האירועים או הדיסקוטקים, לרבות שטח, גובה וקרוי, העשוי להשפיע על עוצמת הרעש.

רותי רוטנברג: ואחר כך יש המשכים: התקנת מד הרעש והפעלתו הם תנאי מתנאי הרשיון – אם אתם רוצים, אני אקרא, אבל אני חושבת שאין צורך, כי אנחנו, כמובן, בנינו את התקנות על הבסיס של ההוראות האלה בחוק, שכמו שאמר אהרון קודם, הן קצת חורגות מהמקובל בחוק רישוי עסקים, כי הן למעשה נכנסות לתכנים לנישה מאד ספציפית, אבל הכנסת קבעה ואנחנו מכבדים, כמובן, ובהתאם לכך יותקנו התקנות, שאני תכף אתחיל לקרוא אותן.

רותי רוטנברג: רק כדאי להגיד קודם שהתקנות הוכנו בעקבות עבודת לימוד והכנה של ועדה מקצועית – אתה כבר הזכרת אותה, נדמה לי, מישהו הזכיר אותה - והוועדה הזאת עבדה במשך כמה חודשים, ואחר כך העברנו את זה להערות, וקיבלנו הערות, גם של כלל משרדי הממשלה הנוגעים גם של הגורמים הנוגעים, ולמעשה זה כבר הובא לצורך דיון בשנה שעברה, אבל זה היה בשלהי הכנסת הקודמת – זה היה בדצמבר 2005, נדמה לי.

יהודה כהן: אולי לפני שתתקדמי הייתי רוצה רק להגיד שבנוסף להתקן שאת מדברת עליו יש עכשיו חידושים.

יהודה כהן: אין עכשיו את הצ'קאלאקה, המנורה.

יהודה כהן: יש מה שנקרא מד רעש, שמגביל את זה לבד, ואז הוא לא צריך להפסיק את החשמל, מה שגורם יותר מדי נזק.

יהודה כהן: אז לפעמים - אם זה בחוק רישוי עסקים כתוב במפורש: רק זה, אז אנחנו יכולים להיתקל במצב שהוא מגביל את הדציבלים, את הרעש, עד גובה מסוים, ולא צריך לנתק את הזרם.

רותי רוטנברג: אתה מסכים שנדבר על זה כשנגיע לתקנה?

רותי רוטנברג: נדבר על זה אחר כך, אני לא מתיימרת להבין, יש פה אנשי מקצוע.

רותי רוטנברג: הצ'קאלאקה זה לא התחום שלי.

רותי רוטנברג: אני אתחיל לקרוא, ברשותך, את התקנות.

גאלב מג'אדלה: אני מציע ככה: תקראי את כל התקנות, אחר כך מי שירצה יעיר, ונסכם.

רות רוטנברג: "תקנות רישוי עסקים (התקן מד-רעש באולם שמחות ובגן אירועים), התשס"ו-2006.

רות רוטנברג: בתוקף סמכותי לפי סעיף 2 ו' לחוק רישוי עסקים, ובאישור ועדת הפנים ואיכות הסביבה של הכנסת, אני מתקין תקנות אלה - - -" – כבר אני רוצה להגיד שחסרות פה המילים: "בהתייעצות עם שר הבריאות" – כי הן הותקנו לפני שנוספה חובת ההתייעצות.

רות רוטנברג: "בתקנות אלה – 1.

רות רוטנברג: הגדרות.

רות רוטנברג: '"אולם שמחות' או 'גן אירועים' – עסק טעון רישוי כאולם שמחות או כגן אירועים, לפי פרט 7.9 בצו רישוי עסקים (עסקים טעוני רישוי), התשנ"ה-1995.

רות רוטנברג: 'התקן מד רעש' – מערכת המורכבת לפחות מהמרכיבים האלה: מד רעש, כולל מיקרופון מפסיק זרם הולכת חשמל המחובר למערכת הגברת הקול.

רות רוטנברג: נורית התרעה.

רות רוטנברג: 'התרעה' – איתות של נורית מהבהבת, המותקנת במקום גלוי ונראה לעיני הקהל ומפעיל מערכת ההגברה.

רות רוטנברג: 'מד רעש' – מכשיר למדידת רעש כמשמעותו בתקנות למניעת מפגעים (רעש בלתי סביר), התש"ן – 1990 (להלן – תקנות הרעש).

רות רוטנברג: 'מפלס הרעש' – עוצמת רעש הנקבעת על ידי מדידה 'LAeq ב ''dB(A)', במצב מדידה 'איטי' בסקלה 'A', כמשמעותם והגדרתם בתקנות הרעש".

רות רוטנברג: – זו תקנת ההגדרות.

רות רוטנברג: 2. "התקן מד רעש.

רות רוטנברג: באולם שמחות ובגן אירועים יותקן, במקום קבוע ונגיש אך ורק לבעל רישיון העסק של האולם או הגן, לפי העניין, או למי שפועל מטעמו, התקן מד-רעש אשר המיקרופון שלו גלוי ולא מכוסה, ותלוי במקום הנמצא במרחק של לא יותר משלושה מטרים מעל מרכז רחבת הריקודים.

רות רוטנברג: התקן מד הרעש יותקן ויופעל באופן שיגרום – (1) לניתוק זרם החשמל למערכת הגברת הקול באולם השמחות או בגן האירועים, כאשר מפלס הרעש עולה, בכל מקום של ישיבת קהל, לאחר פרק זמן של 30 שניות התרעה, על LAeq = 85 Db(A) בממוצע ל-10 שניות.

רות רוטנברג: (2) לחידוש, באופן אוטומטי לאחר 30 שניות, של זרם החשמל שנותק כאמור בפסקה (1).

רות רוטנברג: (ג) באולם השמחות או בגן האירועים יוצב, במקום קריא ונראה לעין, שלט שייאמר בו כי במקום הותקנה ומופעלת מערכת להגבלת עוצמת הרעש.

רות רוטנברג: 3.

רות רוטנברג: כיול וכיוון התקן מד רעש.

רות רוטנברג: התקן מד הרעש יהיה מכויל, בכל עת, בהתאם להוראות היצרן.

רות רוטנברג: התקן מד הרעש יהיה מכוון, בכל עת, באופן שיגרום להפסקת זרם החשמל במערכת ההגברה וחידושה, כאמור בתקנה 2(ב).

רות רוטנברג: 4.

רות רוטנברג: דיווח.

רות רוטנברג: בעל רישיון עסק של אולם שמחות או של גן אירועים, יגיש לרשות הרישוי עם הבקשה לרישיון עסק או לגבי עסק קיים – אחת לשנה או במועד אחר, על פי דרישתה, דו"ח טכני שיכלול – תשריט של האולם עם ציון מיקום הרמקולים הקשורים למערכת ההגברה.

רות רוטנברג: ציון קיום התקן מד רעש ומיקומו, תוך ציון נפרד של מיקום המיקרופון ומיקום נורית ההתרעה.

רות רוטנברג: פירוט מועדי ביצוע כיול מד הרעש ותוצאותיו.

רות רוטנברג: המועדים והמקומות שבוצעו בהם מדידות רעש לצורך כיוון התקן מד הרעש, ותוצאותיהן.

רות רוטנברג: 5.

רות רוטנברג: תחילה.

רות רוטנברג: תחילתן של תקנות אלה שלושה חודשים מיום פרסומן.

גאלב מג'אדלה: תודה רבה.

גאלב מג'אדלה: יש מישהו שרוצה להעיר?

אלחנן מישי: כן.

אלחנן מישי: אני הייתי רוצה להתייחס.

אלחנן מישי: אני מנהל אגף רישוי עסקים בתל אביב וגם מייצג כאן את השלטון המקומי.

אלחנן מישי: יש פה כמה הערות, חלקן טכניות וחלקן מהותיות.

אלחנן מישי: הערה אחת טכנית, על פי התקנות מדידת הרעש מוצע שתיעשה מעל במת הריקודים, אבל היא מתייחסת לעוצמת הרעש מעל אזור הישיבה.

אלחנן מישי: את עוצמת הרעש צריך למדוד במקום בו רוצים שהיא תימדד.

אלחנן מישי: ואם התקנות דורשות 85 דציבלים מעל אזור הישיבה, אז המדידה צריכה להיות שם.

אלחנן מישי: פה שמו את המיקרופון מעל המקום שבו נמצאת התזמורת, שהוא המקום הכי רועש, ונדמה לי שזאת לא הכוונה.

אלחנן מישי: אז זו תקנה שצריך לתקן את זה.

אלחנן מישי: הערה שנייה עלתה פה כבר בהערת ביניים: אנחנו חושבים שעדיף לעגן מערכות קבועות עם מגביל חכם של עוצמת המוסיקה ולא לגרום לניתוק.

אלחנן מישי: הניתוק גורם לנזקים עצומים למערכות הגברת הקול.

אלחנן מישי: יש היום אמצעי חליפי יעיל וטוב.

אלחנן מישי: מדובר במערכת קבועה של האולם, אפשר להתקין עליה מגביל.

אלחנן מישי: אנחנו משתמשים בזה כבר היום, הוא אמצעי מצוין, מוגן וסגור, והוא דואג בדיוק לאותו דבר בגלי לגרום נזק לאולם.

אלחנן מישי: הוא פשוט לא מאפשר לעוצמה לעלות מעל מה שמבוקש.

אלחנן מישי: ופעם פעמיים ייסגרו מערכות, בעלי אולמות ימצאו כל דרך לעקוף, כי באמת ניתוק זרם הוא אמצעי דרסטי, הוא מכבה את המערכת בצורה לא תקינה.

אלחנן מישי: נושא נוסף – בחלק מהאולמות מגיעים רמקולים או חלק מהמערכות על ידי המזמין, וכל הכיול והבדיקה כשמגיעה מערכת חיצונית היא לא מתאימה, וגם נושא הניתוק של הזרם.

אלחנן מישי: צריך להתייחס לזה.

אלחנן מישי: יש פה הנחה, כאן בתקנות, שתמיד לאולם יש רמקולים משלו.

אלחנן מישי: היום אנחנו רואים יותר ויותר שהמזמין מזמין הכל כולל מערכות הגברה, והתקנות לא נותנות על זה, לדעתנו, תשובה טובה.

רותי רוטנברג: סליחה, למה הן לא נותנות?

רותי רוטנברג: ניתוק הזרם הבנתי – זה אמצעי דרסטי, לדעתך.

רותי רוטנברג: ומה אתה מציע?

אלחנן מישי: חלק מהמערכות היום באות דרך המזמין.

אלחנן מישי: הן מתחברות לקיר, סתם, לשקע כוח.

אלחנן מישי: כל מערכת שמתקינים מראש, של ניתוק זרם, לא תעבוד על מערכת שהובאה מבחוץ והיא לא מחוברת למתקן הזה, שמחובר למערכת הקבועה של האולם.

אלחנן מישי: צריך לתת לזה איזשהו פתרון.

אלחנן מישי: איזושהי התייחסות, אחר כך.

רותי רוטנברג: בסדר.

אלחנן מישי: דבר נוסף מאד חשוב – דיבר פה האיש על בירוקרטיה.

אלחנן מישי: יש פה דוגמה מצוינת.

אלחנן מישי: רישיון עסק לאולם, אחרי הרבה מאד מאמצים, העלו אותו משנה לשלוש שנים.

אלחנן מישי: כלומר, אולם או גן אירועים מקבל רישיון כל שלוש שנים, והנה, לפתע, כל שנה הוא צריך לעשות איזו מערכת של בדיקות, אישורים וטפסים, ומישהו צריך לבדוק, ובדלת האחורית מחזירים את הרישוי לשנתי.

אלחנן מישי: יש לזה עלויות, יש לזה בירוקרטיה עצומה, ולדעתנו צריך לאחד את כל הבדיקות של העסק לתקופת התוקף של הרישיון, כדי שלא יהיו תהליכי רישוי ביניים שיוצרים מצב שהעסק כל הזמן באיזשהו תהליך לא מוסדר של רישיון.

דוד אזולאי: אתה מתכוון שזה יהיה במקום אחד?

אלחנן מישי: לא, שזה יהיה באותו תוקף.

אלחנן מישי: אם נתנו לעסק רישיון לשלוש שנים, זה כולל את המשטרה, את הבדיקות הביטחוניות, את איכות המזון - הרבה מאד דברים מסוכנים, לא רק רעש.

אלחנן מישי: והרעיון הוא שכל הגורמים יתיישרו לאותה תקופה, שלא יקרה שלאותו עסק כל שנה מישהו אחר רוצה בדיקות אחרות.

אלחנן מישי: שכל הבדיקות יהיו לתקופת חידוש הרישיון.

שרה מרום שלו: למזון אתה יכול לעשות כל שלוש שנים בדיקה?

שרה מרום שלו: זה קצת - -

אלחנן מישי: לא, אבל הרישיון הוא לכל שלוש שנים.

אלחנן מישי: הבדיקות – צריך לעשות בדיקות מדגמיות מדי פעם, דורשים היום שיהיה מפקח מזון מטעם בעל העסק – אנחנו חושבים שלהכניס תהליכי רישוי בתקופות שונות, זה בדיוק מה שדיבר עליו הבחור הצעיר.

אלחנן מישי: בכל מקרה, הרעיון הוא שכל הרשיונות יאוחדו לתאריך, כי גם היום ברישיון יש המון גורמים שבודקים דברים, וכולם מתיישרים לשלוש שנים.

אלחנן מישי: ההערה האחרונה נאמרה פה כבר בתחילת הדברים: לתקנות האלה אין אכיפה.

אלחנן מישי: לא רשום פה מי אחראי לאכוף אותן, מי אחראי למדוד.

רותי רוטנברג: יש את הרשות המקומית.

אלחנן מישי: לא כתוב פה.

אלחנן מישי: כל תקנה שלא נכתב מי אחראי על האכיפה שלה, כבר נאמר פה: היא הופכת להיות מילה מתה.

אלחנן מישי: מתחיל ויכוח, ובתי המשפט לא מקבלים כמובן מאליו.

אלחנן מישי: אם לא כתוב אכיפה, השאלה שנשאלת היא למי הסמכות.

אלחנן מישי: למי הסמכות למדוד, ואכיפה פירושו – מה זה?

אלחנן מישי: ביטול הרישיון?

אלחנן מישי: סנקציות?

אלחנן מישי: צריך לחבר את זה או לחוק הרישוי או משהו.

אלחנן מישי: אין – תקנות בלי אכיפה עדיף לא לכתוב אותן.

אלחנן מישי: הן מילה מתה.

יורם יפרח: אני יושב ראש התאחדות בעלי אולמות וגני אירועים.

יורם יפרח: אני חושב שאני אגע, בתחילת דברי, בדברים שנאמרו בשאלה אם אפשר לאכוף את הדברים האלה בשטח.

יורם יפרח: מדובר פה על בעיות של עימותים בין בעל האולם לבין מפעיל המוסיקה.

יורם יפרח: אלחנן אמר דבר חכם, שניתוק הזרם יש לו מערכת דיגיטלית, שלשקם אותה אחרי ניתוק זרם – לפעמים אין אירוע.

יורם יפרח: ואז מי אשם?

יורם יפרח: בעל האולם?

יורם יפרח: הזוג לא משלם בכלל עבור האירוע?

יורם יפרח: יש פה קונפליקט, חבילה אחת, שהיא לא כל כך פשוטה במציאות.

יורם יפרח: כמו שעשו בזכויות היוצרים – זכויות היוצרים באקו"ם קבעו שבעל האולם צריך לשלם זכויות יוצרים.

יורם יפרח: הגענו להסכם מאד הגון ומאד ברור, כמו שאיש זיקוקים לא נכנס לגן אירועים ללא רישיון הפעלת זיקוקין, אני חושב שלגבי די גיי שעוצמתו, כוחו, רישיונו, פועלו הם השמעת מוסיקה, לא יכול להיות שאנחנו נבוא ונגיד לו: אתה אצלי בתוך כלוב וסורגים, ואני האשם הבלעדי.

יורם יפרח: אתה בעל האולם – תתמודד עם זה.

יורם יפרח: תעשה אחד, שתיים, שלוש, ארבע, חמש, התקליטן יבוא, ידקור מישהו, יעשה פה פעילות עוינת, ואנחנו נצטרך להתמודד בשטח.

יורם יפרח: לכן האכיפה פה היא לא מציאותית.

יורם יפרח: התקליטן הוא איש בעל עסק, ולא יכול להיות שהוא, המקור שמשמיע את המוסיקה, מסתובב חופשי, ובעל המקום, שמבצע את כל רישיונות העסק שלו בארנונה ובדברים אחרים, יהיה בן ערובה.

יורם יפרח: לא מטפלים בבעיה האמיתית.

יורם יפרח: תקליטן, כדי להוציא רישיון תקליטן, חוץ מזה שהוא קונה שני רמקולים ומיקרופון, חייב להביא את מערכת ההגברה של עצמו, ושיידע שהוא אומר לזוג: אני מצטער, אני לא יכול, אני לא חורג מהחוק שלי.

יורם יפרח: יש לנו חוק במדינת ישראל, ולא יכול להיות שאנחנו הופכים להיות איזשהו שק אגרוף של מדינת ישראל לגבי בלימת הרעש.

יורם יפרח: אני הראשון, אני חושב – 17 שנה גן אירועים – שצעקתי: הרעש הוא חזק מדי.

יורם יפרח: היום המודעות הציבורית קיימת.

יורם יפרח: יש מודעות ציבורית.

יורם יפרח: הציבור דורש: מספיק עם זה.

יורם יפרח: אנחנו אתכם כהתאחדות האולמות וגני האירועים.

יורם יפרח: אנחנו נהיה הבולם של הכל.

יורם יפרח: לא ייכנס תקליטן בלי רישיון של איכות הסביבה.

יורם יפרח: יבוא עם רישיון של איכות הסביבה, יהיו לו כל הכלים לעמוד בזה.

יורם יפרח: אני לא יכול היום לדרוש מבעל אולם כזה או אחר, להשקיע – אין בעיה, אנחנו נשקיע, אבל זה לא יעמוד נגד המציאות, שתקליטנים לא יודעים, לא מכירים אותך בכלל.

יורם יפרח: אומרים: סליחה, אתה לא הזמנת אותי, הזוג הזמין אותי.

יורם יפרח: אני אומר: סליחה – אז לא יהיה אירוע.

יורם יפרח: הזוג מגיע אלי, הופך להיות גלגל של שבירת כוסות, צלחות.

יורם יפרח: העימות פה הוא עימות אמיתי, ופה צריך להיות סדר בדרך.

גאלב מג'אדלה: אז מה אתה מציע?

גאלב מג'אדלה: לא לאשר את התקנות?

יורם יפרח: אני חושב שלאשר את התקנות, אבל לא בכיוון הזה.

יורם יפרח: הכיוון הוא של תקליטן שהוא המבצע.

יורם יפרח: אנחנו נדאג שהוא לא ייכנס בלי רישיון של איכות הסביבה.

יורם יפרח: תקליטן חייב יהיה להביא אישור שהוא יכול להשמיע מוסיקה בצורה החוקית.

יורם יפרח: אנחנו נשמור שהוא יעשה את זה.

יורם יפרח: איש זיקוקים הרי לא נכנס למקום בלי אישור משטרה, כיבוי אש וכדומה.

יורם יפרח: הוא לא מפעיל זיקוקים במקום ללא אישורים.

יורם יפרח: אתם תעשו את התקנון הזה, אני אומר לכם שבשטח – ומר לביא אמר את זה כשפתח – בשטח האכיפה היא בעייתית.

יורם יפרח: כי אחד שמבין ש-60,000 שקל או 70,000 שקל מהאירוע שלו לא הולכים לשלם לו, הוא יהיה עבריין באותו יום והוא ייקח את הכסף.

יורם יפרח: ואני אומר לך שהציבור סובל.

יורם יפרח: אני יודע את זה.

יורם יפרח: הציבור צועק – איפה הרמקולים פה?

יורם יפרח: אני יושב במקום אחר – הציבור רוצה סדר, אני אתו.

יורם יפרח: אני רוצה ללכת אתכם.

יורם יפרח: התקנון חובה.

יורם יפרח: אני מוכן לעשות כנס של 600 גני אירועים ואולמות במדינת ישראל בעניין איכות הסביבה.

יורם יפרח: אבל בוא נרתום את כל הגופים, לא רק אותנו.

דוד אזולאי: אדוני היושב ראש, אני מצטער שלא הייתי פה בתחילת הישיבה, ובאתי להגיד יישר כוח ליוזמים את החוק הזה.

דוד אזולאי: לצערי הרב – כולנו הולכים לאירועים, חייבים להגיד את האמת, זה כבר סיוט.

גאלב מג'אדלה: למה לצערנו?

גאלב מג'אדלה: לשמחתנו.

דוד אזולאי: לצערי הרב.

דוד אזולאי: אני הולך לאירוע, אני רוצה ליהנות, אני לא רוצה לסבול.

דוד אזולאי: איך אמרת?

דוד אזולאי: זה נכון.

דוד אזולאי: אני מגיע לאולם, דבר ראשון בודק איפה מערכת ההגברה, יושב בצד השני.

דוד אזולאי: אחרת אני לא יכול לדבר לא עם אמא שלי ולא עם הסבתא שלי.

דוד אזולאי: זה המצב.

דוד אזולאי: אני חושב שהחוק הזה הוא מצוין, יחד עם זה יש פה כמה דברים שצריך לתת עליהם את הדעת.

דוד אזולאי: אדוני היושב ראש, אני רוצה לתת לך דוגמה.

דוד אזולאי: אתה יודע שאולם אין לו תעודת כשרות, הרב לא ייכנס לערוך חופה.

דוד אזולאי: פשוט מאד.

דוד אזולאי: זוג רוצה להתחתן – זכותו המלאה.

דוד אזולאי: אבל, הרב לא ייכנס למקום הזה לערוך חופה.

דוד אזולאי: זה הכלל של הרבנות.

דוד אזולאי: כלומר, בעל האולם מבין שאם הוא רוצה שייערכו אצלו אירועים, הוא הולך להכין תעודת כשרות.

דוד אזולאי: כמה שזה עולה לו, הוא משלם את המחיר.

דוד אזולאי: יש לו אירועים, יש לו רב שנכנס לערוך את החופה.

דוד אזולאי: בצדק אמר כאן החבר שאין לו שום גישה לאותה תזמורת, לאותו תקליטן.

דוד אזולאי: הוא בכלל לא מכיר אותו.

דוד אזולאי: הוא בא, אומר: איפה השקעים?

דוד אזולאי: ובזה תם ונשלם.

דוד אזולאי: אם הוא יצייץ, יגידו: אדוני, זו לא בעיה שלך, אני סיכמתי עם הזוג.

דוד אזולאי: זה מה שהזוג רצה, זה מה שההורים רצו.

דוד אזולאי: לך עכשיו תתווכח.

דוד אזולאי: אני חושב שהטענה היא צודקת.

דוד אזולאי: צריך לבוא לאותם תקליטנים, לאותן תזמורות שונות, צריך איזשהו רישיון הפעלה.

דוד אזולאי: האם כל אחד שיש לו מערכת הגברה יכול להיכנס לאולם ולהתחיל לפעול?

דוד אזולאי: ומה יעשה בעל האולם?

דוד אזולאי: יגיד לו: אדוני, אתה לא עומד בתקנים, ולא ייתן לו לנגן – מי ישא בהוצאות?

דוד אזולאי: הזוג?

דוד אזולאי: בעל השמחה?

דוד אזולאי: רבותי, בואו נחשוב כולנו איזו עוגמת נפש זאת כאשר מופסק החשמל תוך כדי אירוע.

דוד אזולאי: אף אחד מאתנו לא היו רוצה שבשמחה שלו יופסק החשמל לחצי דקה.

דוד אזולאי: זו פשוט עוגמת נפש.

דוד אזולאי: ובעלי אולמות יודעים כמה תביעות יש כתוצאה מכך שהייתה הפסקת חשמל באותו אירוע, וכמה אתה צריך לפצות את האנשים האה.

דוד אזולאי: אבל יחד עם זה אני אומר:

דוד אזולאי: חייבים לתת פתרון לרעש הנורא והאיום באולמות האלה.

דוד אזולאי: אני חושב, אדוני היושב ראש, שצריך לעשות את כל המגבלות, יחד עם זה צריך לחשוב איך לא להפוך את בעלי השמחה ובעלי האולם למתעמתים, ואילו הגורם, בעצם, הוא ב-out.

דוד אזולאי: קיבל את הכסף שלו, הלך הביתה.

דוד אזולאי: לך תחפש אותו.

יורם יפרח: אני אוסיף עוד משהו קטן.

יורם יפרח: בגן אירועים שלי הוכנסה עוד מערכת ניסיונית לצ'קלקה שיהודה הזכיר.

יורם יפרח: שמה ראיתי את העוינות.

יורם יפרח: "הוא מעוות לי את המוסיקה", הוא אומר לי.

יורם יפרח: "אני לא מוציא את הסאונד הנכון".

יורם יפרח: "הרסת לי את המוסיקה".

יורם יפרח: "זה לא אני, השם שלי נפגע".

יורם יפרח: אני צריך לעמוד היום בעיוות המוסיקה, לדבריו?

יורם יפרח: או – "זה לא נשמע לזוג, הזוג לא רוצה לשלם לי.

יורם יפרח: אתה אשם".

יורם יפרח: יש פה איזשהו קונפליקט מאד.

יורם יפרח: לכן, הבעיה היא הדי ג'יי שמפעיל את המוסיקה.

גאלב מג'אדלה: ולדעתך זה לא מעוגן בתקנון.

יורם יפרח: לא.

יורם יפרח: הבעיה האמיתית לא נמצאת פה.

דוד אזולאי: לא.

דוד אזולאי: גם אני לא רואה את זה, אדוני.

עידו בן יצחק: אבל החוק לא מסמיך את השר להתקין תקנות לגבי התקליטן.

עידו בן יצחק: הוא מסמיך אותו להתקין תקנות לגבי אולם האירועים.

רותי רוטנברג: הכנסת קבעה - -

עידו בן יצחק: מה שאתה אומר נשמע מאד הגיוני, אבל בשביל לעשות את זה יהיה צריך לעשות איזשהו תיקון חקיקה.

יורם יפרח: אז תעשה תיקון חקיקה.

דוד אזולאי: אני חושב, אדוני היושב ראש - - -

גאלב מג'אדלה: דיברת מספיק, אני רוצה לשמוע תשובה.

גאלב מג'אדלה: יכול להיות שאני עכשיו מגיע למצב שאני מחזיר את התקנות למשרד לאיכות הסביבה, כדי שיטפלו בהן מחדש.

גאלב מג'אדלה: השאלה היא – נשמע את הייעוץ המשפטי.

גאלב מג'אדלה: בבקשה.

עידו בן יצחק: מה שאמרתי: החוק כרגע לא מסמיך להתקין תקנות לגבי התקליטן, אלא רק לגבי הכנסת בעל האולם.

עידו בן יצחק: אם מי מחברי הכנסת רוצה שהחוק יחול על התקליטנים, יש צורך לתקן את החוק.

דוד אזולאי: לא שיחול על התקליטנים.

דוד אזולאי: אני רוצה לדעת איפה האחריות שלהם בקטע הזה.

דוד אזולאי: ואת זה אין לי פה.

עידו בן יצחק: כרגע אין אפשרות להטיל עליהם אחריות.

דוד אזולאי: אז אני שואל אותך שאלה, ופה באמת, אני מבקש תשובה.

דוד אזולאי: מה קורה כאשר אותו תקליטן מפעיל את המערכת שלו, ואכן היא חרגה מהרעש, וכתוצאה מכך נגרם הקצר החשמלי - - -

עידו בן יצחק: אגב, לא נפסק כל החשמל, אלא רק מערכת ההגברה.

דוד אזולאי: לא חשוב.

דוד אזולאי: אתה יודע מה?

דוד אזולאי: החשמל הפסיק בדיוק באותם רגעים שהיה צריך להוציא את המנה העיקרית מהמטבח.

דוד אזולאי: אינני יודע.

דוד אזולאי: השאלה שלי: מה האחריות של אותו תקליטן?

דוד אזולאי: הוא גרם את הנזק - הולך הביתה.

דוד אזולאי: הכל נשאר בין בעל האולם לבין המזמין, בעלי האירוע.

שלמה לרמן: - - -

יהודה כהן: זה לא בולשיט.

יהודה כהן: אני אספר לך תכף מקרה של בעל אולם שסבל.

גאלב מג'אדלה: מר לרמן, תתאזר בסבלנות.

שלמה לרמן: סליחה.

גאלב מג'אדלה: חבר הכנסת אזולאי, אולי לא שמת לב להערה, שההפסקה היא למערכת ההגברה, לא לחשמל באולם.

גאלב מג'אדלה: לא נפסק החשמל באולם, מערכת ההגברה.

דוד אזולאי: הבנתי.

דוד אזולאי: בדיוק כשהחברה רקדו, הפסיקה המערכת, אומר: הרסת לי את החתונה.

דוד אזולאי: הרסת לי את החתונה.

דוד אזולאי: בדיוק כשהחבר'ה היו בלהט הריקודים, זה קרה.

גאלב מג'אדלה: גברתי היועצת המשפטית, רוטנברג, את רוצה לומר משהו?

רותי רוטנברג: כן.

רותי רוטנברג: קודם כל, לחזק את מה שאמר חברי עידו, שזה היה רצון הכנסת וזה המנדט שהיה לנו, להתקין את התקנות בהתייחס לבעלי אולמות.

רותי רוטנברג: להסדיר את אופן הפעולה של מוסיקאים - ולהבדיל אלף אלפי הבדלות, אדוני חבר הכנסת אזולאי, מרבנים ותעודות כשרות - - -

דוד אזולאי: אני פשוט הבאתי דוגמה.

רותי רוטנברג: אני יודעת.

רותי רוטנברג: הלוואי שזה היה דומה ברעיון, מפני שהם לא גורמים מורשים, וגם לא יכולים להיות מורשים על ידינו.

רותי רוטנברג: ולכן, מטעמים של למי יש ממש שליטה על המערכות ומי קובע – נכון שזה לא פשוט לאכוף את זה, אבל בחוק רישוי עסקים יש הוראה שקובעת שמי שמפריע לבעל סמכות עובר עבירה ולכן, עם אותם תקליטנים אי אפשר לרדת לרזולוציה הזאת ולפקח עליהם.

רותי רוטנברג: מי שמפקח על ביצוע החוק זה קודם כל הרשות המקומית – ואני נותנת בהזדמנות זאת גם התייחסות ותשובה למה שאמר אלחנן מישי.

רותי רוטנברג: כתוב בסעיף 2(ו), שממנו אנחנו לוקחים את הסמכות: "לא יינתן רישיון או היתר זמני לפי חוק זה באולם או בגן אירועים - - - אלא אם כן הותקן בו - - -" וכולי.

רותי רוטנברג: לכן, מי שאוכף, מי שאחראי, זה מי שצריך לתת את הרישיון, שזו הרשות המקומית.

רותי רוטנברג: והרשות המקומית לא יכולה לרוץ ו – אנחנו לא חושבים שיכול להיות, לא במשרד לאיכות הסביבה, לא ברשות מקומית, מספיק פקחים שיישבו ויפקחו בכל חתונה ובכל שמחה.

רותי רוטנברג: זה היה מאד נחמד, אבל אין דבר כזה.

רותי רוטנברג: הציבור לא יכול לשאת ולא צריך לשאת בעלויות כאלה.

רותי רוטנברג: אז כמו שבעל מסעדה אחראי לאיכות המזון, לתברואה, לכשרות, לכל הנושאים האלה, ככה גם בעל אולם אירועים אחראי לכך שהקהל שנמצא אצלו – וזה קהל שבוי.

רותי רוטנברג: אני באה לחתונה, לבר מצווה, לשמחה, לא באה, סליחה על הביטוי, שידפקו לי את הראש.

רותי רוטנברג: זה שונה, דרך אגב, מדיסקוטקים.

רותי רוטנברג: חבר'ה שהולכים לדיסקוטקים עושים את זה - - -

דוד אזולאי: משלמים בשביל זה.

רותי רוטנברג: יכול להיות, אבל הם עושים את זה במודעות וברצון.

רותי רוטנברג: מי שבא לאולמות האלה הוא קהל שבוי, ובין היתר הציבור, באמצעות הכנסת, בחקיקה הזאת, דרש מבעלי האולמות והנחה אותם לנקוט באמצעים ולסייע שהקהל לא יסבול.

רותי רוטנברג: וכך הכנו את התקנות.

רותי רוטנברג: זו רוח התקנות.

סטליאן גלברג: אני רציתי להתייחס למה שחנן אמר בקשר לכיוון.

סטליאן גלברג: כשעושים את הכיוון של המערכת, אמנם המיקרופון מודד כל הזמן את עוצמת הקול - - -

דוד אזולאי: סליחה, אבל אתה מייצג את?

סטליאן גלברג: איכות הסביבה.

דוד אזולאי: יש ארגון גם לתקליטנים?

דוד אזולאי: יש דבר כזה?

סטליאן גלברג: יש ארגון תקליטנים.

דוד אזולאי: יש פה נציג שלהם?

סטליאן גלברג: לא, אבל בתקנות, חלק מתהליך ההתייעצות היה גם עם התקליטנים.

סטליאן גלברג: כשעושים את הכיוון מודדים את רחבת הריקודים וקובעים את העוצמה ברחבת הריקודים כך שבמקום הישיבה הכי קרוב, מפלס הרעש לא יעלה על 85.

סטליאן גלברג: לכן, צריך את כל השרטוט.

סטליאן גלברג: לגבי מגביל עוצמה, אף אחד לא מפריע לאף אחד לשים מגביל עוצמה, כדי למנוע אותו מצב מביך של הפסקת זרם החשמל למערכת ההגברה.

סטליאן גלברג: אבל זו בטח לא חובה של בעל אולם השמחות להתקין מגביל קול כזה, אלא כל תקליטן יביא את מגביל הקול שלו.

סטליאן גלברג: מה שהתקנות האלה דורשות זה משהו מאד מינורי.

סטליאן גלברג: רק תתקין מכשיר כזה ותן אפשרות להתחבר למערכת הכוח רק דרך המכשיר הזה.

סטליאן גלברג: וזה באחריות של בעל אולם השמחות.

סטליאן גלברג: הוא לא אחראי לשאר.

סטליאן גלברג: זה לא אומר שום דבר לגבי האחריות שלו, לגבי שאר הדברים.

סטליאן גלברג: לגבי הבדיקה השנתית, מדובר על בדיקה עצמית שבמילא בעל האולם עושה.

סטליאן גלברג: הרשויות יכולות לדרוש – ואם הדבר הזה מופיע גם בבדיקה השנתית וגם לפי דרישה, אפשר להוציא את השנתית.

שלמה לרמן: לדעתי, מבחינת רישוי עסקים, הרישיון ניתן לבעל המקום.

שלמה לרמן: אבל בעל המקום יכול, בהסכם חוזי עם הקליינטים, לקבוע שאם הם מביאים תקליטן, הוא חייב להיות עם המערכת ולהישמע לחוק.

שלמה לרמן: ועם זה פותרים את הבעיה.

שלמה לרמן: לא צריך להתחיל לחפש.

גאלב מג'אדלה: אז אתה מציע שינוי חקיקה?

שלמה לרמן: לא, לא שינוי חקיקה.

שלמה לרמן: זה דבר פנימי של האולם.

שלמה לרמן: אותן תקנות אפשר לעמוד בהן אם בעל המקום עושה חוזה כשהוא מסכים לקבל אירוע, וברגע שזה נכנס להרגל, כולם יברכו.

שלמה לרמן: בהתחלה יהיה קשה, אבל אחר כך כולם ילמדו לחיות עם זה.

שלמה לרמן: לדעתי לא צריכים לשנות.

שלמה לרמן: אפשר לחיות עם זה.

גאלב מג'אדלה: אנחנו נכניס סעיף לגבי האכיפה.

גאלב מג'אדלה: אומר היועץ המשפטי שזה מעוגן בחוק, אבל ליתר ביטחון אנחנו מכניסים את זה בתקנות.

רותי רוטנברג: אנחנו נצטרך, אדוני, לבדוק את זה עם משרד המשפטים, את האפשרות להכניס.

רותי רוטנברג: לא מקובל להכניס בתקנות הוראה לגבי האכיפה.

רותי רוטנברג: האכיפה נעשית על ידי מי שעולה מלשון החוק שהוא הגורם האחראי.

דוד אזולאי: כן, אבל אם את רוצה שתהיה אכיפה, אז אין ברירה.

דוד אזולאי: צריך לעשות את זה.

עידו בן יצחק: אם תהיה אכיפה או לא, זה לא משנה אם זה יהיה כתוב בחוק או כתוב בתקנות.

עידו בן יצחק: אם לא תהיה אכיפה, היא לא תהיה.

עידו בן יצחק: גם אם יהיה כתוב ולא תהיה אכיפה, זה לא יהיה בגלל שכתוב בתקנות.

רותי רוטנברג: בחוק הראשי יש סעיף של פיקוח.

רותי רוטנברג: סמכויות פיקוח והוראות - - -

גאלב מג'אדלה: זה נותן מענה לזה?

רותי רוטנברג: זה נותן מענה, ודאי.

אלחנן מישי: בחוק רישוי עסקים?

רותי רוטנברג: כן, כן.

גאלב מג'אדלה: אם זה נותן מענה משפטי, אז - - -

רותי רוטנברג: יש מסגרת חוקית בחוק.

גאלב מג'אדלה: אם חבר הכנסת אזולאי רוצה ליזום תיקון חקיקה לגבי פיקוח על תקליטנים - - -

דוד אזולאי: אני חושב שכן.

גאלב מג'אדלה: אני מוכן, יחד אתך, לעשות את זה ברצון.

דוד אזולאי: השאלה היא, אדוני, עד שניזום חקיקה – בינתיים, התקנות הללו, חסר בהן משהו.

דוד אזולאי: זאת הבעיה שלנו כרגע.

קריאה: חסר הרבה דברים.

דוד אזולאי: אתה יודע מה?

דוד אזולאי: בוא נעשה משהו אחר – יש לי הצעה, אולי כדאי לבדוק אותה.

דוד אזולאי: אולי כדאי להביא לפה את הנציג של התקליטנים?

דוד אזולאי: בוא נשמע את דעתם, דעה מקצועית.

יהודה כהן: ותזמורות.

יהודה כהן: כי בתזמורות אין לך שליטה וזו בעיה - - - שבעה נגנים, עם דרישות, וזו קטסטרופה.

דוד אזולאי: אני מציע שנשמע נציג של התקליטנים והתזמורות, כי הנתון הזה חסר לנו כרגע.

דוד אזולאי: הנושא הזה מאד חשוב, באמת.

גאלב מג'אדלה: אני מסכים אתך.

גאלב מג'אדלה: אבל אומרים היועצים המשפטיים שזה לא בתקנות, זה צריך להיות בחוק.

גאלב מג'אדלה: והחוק – זה בידינו.

גאלב מג'אדלה: החקיקה.

גאלב מג'אדלה: אני מוכן יחד אתך – תביאו לנו את שינוי החקיקה, שמבטיח שהאנשים האלה שמדברים עליהם, התקליטנים ואולי אנשים אחרים - - -

יורם יפרח: כל משמיעי המוסיקה.

גאלב מג'אדלה: שייכנסו לחוק ויהיו חלק מהחוק, ושהאכיפה תחול גם עליהם.

דוד אזולאי: עידו, אפשר דבר כזה להוסיף?

עידו בן יצחק: כן.

גאלב מג'אדלה: נעשה תיקון חקיקה.

גאלב מג'אדלה: אתה מוכן ללכת על זה?

דוד אזולאי: כן, בהחלט.

דוד אזולאי: למה לא?

גאלב מג'אדלה: תכינו לנו את זה ברוח הדברים שאמרו כאן.

דוד אזולאי: בוא ניקח את זה כיוזמה של יושב ראש ועדת הפנים וחברי ועדת הפנים.

גאלב מג'אדלה: אנחנו מאשרים את התקנות בכפוף למכתב של שר הבריאות.

גאלב מג'אדלה: מי בעד?

גאלב מג'אדלה: מי נגד?

גאלב מג'אדלה: מי נמנע?

גאלב מג'אדלה: - פה אחד, ללא מתנגדים, ללא נמנעים.

גאלב מג'אדלה: בכפוף למכתב שר הבריאות.

גאלב מג'אדלה: ואנחנו גם ניזום לטובתכם ולטובת העניין את הנושא של תיקון חקיקה.