ועדת הפנים ואיכות הסביבה, כנסת 17, פרוטוקול מספר 12, 2006-06-13 10:30

גאלב מג'אדלה: בוקר טוב, ברוכים הבאים, אני מתכבד לפתוח את הדיון בוועדת הפנים ואיכות הסביבה, דיון בנושא לוד – העיר שלנו.

גאלב מג'אדלה: אני רק רוצה לומר שהדיון הוא לבקשת חבר הכנסת אברהים צרצור, ולמען האמת גם לבקשת יורם מרציאנו.

גאלב מג'אדלה: אני מתנצל, אתמול היתה אי-הבנה.

אברהים צרצור: של כולנו.

גאלב מג'אדלה: שניכם חולקים בכבוד הגדול הזה.

גאלב מג'אדלה: אני מברך את ראש העיר, שהגיע לדיון.

גאלב מג'אדלה: אני שמח שאנחנו דנים בלוד, אבל מצטער שיום לפני הדיון הזה נהרסו חמישה בתים בלוד.

גאלב מג'אדלה: מי נציג פרקליטות המדינה?

גאלב מג'אדלה: אני פונה למר ציון אילוז.

גאלב מג'אדלה: אני רוצה לומר לאדוני, ונכתוב למי שצריך לכתוב: אתמול עלה העניין שפרקליטות המדינה לא תשתתף בדיונים בנושאים תלויים ועומדים.

גאלב מג'אדלה: הנושאים התלויים ועומדים רבים.

גאלב מג'אדלה: היום נכתוב לשר רמון מכתב, וגם לפרקליט המדינה: אם הפרקליטות המדינה תעמוד על עמדתה זו, לא יהיה לה מה להיכנס בדלת הזאת, חד-משמעית.

גאלב מג'אדלה: הכול תלוי ועומד.

גאלב מג'אדלה: אתם תבואו, תגידו את עמדתכם, תכבדו את הכנסת, ולא תקבעו לעצמכם דין.

גאלב מג'אדלה: לא פרקליט המדינה ולא שר המשפטים.

גאלב מג'אדלה: הכנסת לא עובדת אצלכם, הכנסת נמצאת בהפרדת רשויות – עיקרון מאוד מכובד.

גאלב מג'אדלה: אתמול השר רמון עשה מחווה גדולה, והגיע בכבודו ובעצמו במקום נציג פרקליטות המדינה, כי היה נושא תלוי ועומד מבחינה משפטית.

גאלב מג'אדלה: זה בסדר גמור.

גאלב מג'אדלה: גם זה לא מספק אותי, ששר המשפטים הגיע בכבודו ובעצמו, אבל העניין הזה יידון בצורה המסודרת ביותר בכנסת, עם היועצת המשפטית לכנסת.

גאלב מג'אדלה: תהיה לנו עמדה.

גאלב מג'אדלה: מי שחושב שהוא יכול לעשות לעצמו דין ולהגיע כשבא לו, רק כשצריך לאשר פה תקנות – אני מודיע שלא יאושרו פה שום תקנות.

גאלב מג'אדלה: גם אני יודע לעשות סנקציות.

גאלב מג'אדלה: הכנסת לא עובדת אצל הממשלה.

גאלב מג'אדלה: אנחנו בקואליציה בממשלה.

גאלב מג'אדלה: בין זה לבין הכנסת, ההבדל גדול.

גאלב מג'אדלה: האם ד"ר שוקי עמרני הגיע?

גאלב מג'אדלה: הוא אמר שיגיע.

גאלב מג'אדלה: מי נציג המחוז?

עמית גופר: אני נציג היחידה הארצית לפיקוח על הבנייה, ממשרד הפנים.

קריאה: גם התושבים עוד לא הגיעו.

גאלב מג'אדלה: גברתי, ברגע שהתושבים יגיעו, הם מוזמנים בכבוד, במינון הנכון.

גאלב מג'אדלה: אם הבאתם את כל השכונה, אין לי מקום ל-3,000 איש.

גאלב מג'אדלה: אם זה שלושה אנשים, בכבוד, תכניסו אותם.

גאלב מג'אדלה: נציג משרד הפנים מר גופר.

גאלב מג'אדלה: מי נציגי המשרד לביטחון פנים?

רפי פלד: אני רפי פלד, ראש מתפ"א.

רפי פלד: וכן נמצאים נצ"מ יפתח דוכובני ורפ"ק חנה וטורי.

גאלב מג'אדלה: ממינהל מקרקעי ישראל אני רואה את הנציגים, כמובן, וגם ראש העיר כאן.

גאלב מג'אדלה: בילינו הרבה שעות, חברי ואני, בעיר לוד, בנושאים שונים שנוגעים לעיר הזאת, מתוך דאגה אחת.

גאלב מג'אדלה: זכינו לשיתוף פעולה מכל הצדדים: מהמחוז, מהעירייה, מהמשטרה, מהמינהל, מהתושבים.

גאלב מג'אדלה: העיר לוד יקרה לנו – זוהי עיר מעורבת, ואנחנו רוצים לשמור על רקמת היחסים בין שתי האוכלוסיות בה, לטובת האוכלוסייה בלוד.

גאלב מג'אדלה: זה מה שעמד לנגד עינינו.

גאלב מג'אדלה: זאת היתה הדאגה שלנו.

גאלב מג'אדלה: הצטערנו לשמוע על הריסת הבתים.

גאלב מג'אדלה: אנחנו רוצים להגיע למצב שלא נבנה בית לא מורשה ולא נהרוס בית.

גאלב מג'אדלה: זה בידינו.

גאלב מג'אדלה: זה לא כוח עליון, זה לא בידי שמים, זה בידינו.

גאלב מג'אדלה: אנחנו יכולים לעשות את זה.

גאלב מג'אדלה: הוועדה הזאת דנה בבנייה בלתי מורשית במשך תשעה דיונים, השתתפו בהם באופן פעיל מאוד נציגי משרד הפנים, מנהלי המחוזות, מנכ"ל המינהל, משרד השיכון – כמעט כל מי שנוגע לעניין.

גאלב מג'אדלה: אנחנו רוצים ליישם את הדברים האלה, זה בידינו.

גאלב מג'אדלה: אני אומר דבר, ואתם יכולים לבדוק אותו.

גאלב מג'אדלה: אין אזרח שרוצה לבנות בית כדי שיהרסו לו אותו.

גאלב מג'אדלה: אבל אנחנו, הרשויות, עלינו להביא לו קרקע, כדי שיבנה בית מורשה.

גאלב מג'אדלה: לא חוכמה שאומרים שהוא בנה בית לא מורשה, כשהוא טוען:

גאלב מג'אדלה: המדינה לא העמידה לרשותי את האפשרות לבנות בית מורשה.

גאלב מג'אדלה: אני רוצה לומר לכם, בעניין הזה משרד הפנים עשה כברת דרך – אפילו בניגוד לציפייה שלי.

גאלב מג'אדלה: כמעט 40 יישובים ערביים בשלב סיום אישור תוכניות מתאר.

גאלב מג'אדלה: מה שלא עשו ב-40 שנה, עשו בשנה כמעט.

גאלב מג'אדלה: זה לא מספיק, עדיין הורסים בתים, עדיין נבנית בנייה בלתי מורשית.

גאלב מג'אדלה: אני רוצה לקוות שכל הגורמים שיושבים סביב השולחן, שלוד יקרה להם, שישלבו ידיים כדי שנראה את ההריסה האחרונה אתמול, כהריסה האחרונה באמת.

גאלב מג'אדלה: אנחנו מוכנים להירתם לעניין בכל דרך שתמצאו לנכון.

גאלב מג'אדלה: בבקשה, חבר הכנסת צרצור ואחריו חבר הכנסת מרציאנו.

אברהים צרצור: אדוני היושב-ראש, בוקר טוב לכולם.

אברהים צרצור: אקדים ואומר שאני מאוד מאמין שננהל דיון מעמיק ומקצועי, רחוק ככל האפשר מאידיאולוגיה ומפוליטיקה.

אברהים צרצור: הנושא שאנחנו דנים בו היום הוא נושא הומני ממדרגה ראשונה.

אברהים צרצור: מדובר בעיר שיקרה לכולנו, ואדוני היושב-ראש דיבר עליה רבות, כמו שאר הערים שנקראות היום "ערים מעורבות".

אברהים צרצור: אם נשקיע מאמצים אדירים בערים האלה, נצליח בסופו של תהליך להפוך אותן לאב-טיפוס של דו-קיום, שאפשר לחקות אותו בכל מקום אחר.

אברהים צרצור: אלה המקומות שחיים בהם יהודים וערבים, בשכונות מעורבות, בצורה משביעת רצון – אלמלא הבעיות האלה שהשכונות ערביות, באותן ערים מעורבות, נתקלים בהן יומם ולילה.

אברהים צרצור: הנושאים האלה, הבעיות האלה, שהצטברו במשך 58 שנים, מאז קום המדינה ועד היום, אינם מכת גורל.

אברהים צרצור: אלו פשוט מאוד בעיות שצריך להתמודד אתן, ולעשות הכול כדי לפתור אותן מהר ככל האפשר.

אברהים צרצור: יש אפשרויות.

אברהים צרצור: אם יש מה שנקרא כוונות טובות של הרשויות במדינה הזאת – ואכן יש כוונות טובות גם אצל התושבים וגם אצל העירייה – עם שילוב ידיים של כל הכוחות האלה, אני בטוח שבסופו של דבר נצליח לפתור את כל הבעיות ולדחוף את מרכיבי הדו-הקיום בערים האלה לכיוון הנכון.

אברהים צרצור: בהצעה שהגשתי לכנסת, שנידונה במליאה והועברה לוועדת הפנים, התמקדתי בשכונת רמז, שבערבית שמה אל-זהרה.

אברהים צרצור: יש בה 40 משפחות ערביות.

אברהים צרצור: היא הוקמה אולי עם קום המדינה.

אברהים צרצור: בתחילה היא היתה שכונה יהודית.

אברהים צרצור: בשנות השמונים הועברו אליה מספר רב של תושבים מהנגב.

אברהים צרצור: כתוצאה מכניסת התושבים הערבים לשכונה, היהודים החליטו לצאת משם.

אברהים צרצור: לחצים רבים הופעלו על מינהל מקרקעי ישראל, על העירייה, ובסופו של תהליך מינהל מקרקעי ישראל הגיע לסיכום ולהסכמה ולהסכמים עם תושבי השכונה היהודיים.

אברהים צרצור: הם שילמו להם פיצויים אדירים, ועל כן התושבים היהודים יצאו מהשכונה הזאת למקומות אחרים.

אברהים צרצור: מי שנשאר שם הם התושבים הערבים.

אברהים צרצור: הבתים שנבנו מתחילת קום המדינה ועד היום אינם ראויים בשום פנים ואופן למגורי בני אדם.

אברהים צרצור: קל וחומר כשמדובר במשפחות מרובות ילדים, ששיעור הילודה שלהן גבוה.

אברהים צרצור: הם נכנסו בשנות השמונים, והיום המספר גדל אולי פי עשרה.

אברהים צרצור: לצערי הרב, מספר התושבים גדל אבל השכונה נמצאת באותו מצב שהיתה בו עם קום המדינה.

אברהים צרצור: זה מצב קטסטרופלי ומחייב התייחסות וטיפול ממשיים.

אברהים צרצור: התושבים פנו לכל הגורמים וניסו לשכנע אותם שאכן יש מקום לתת להם היתרי בנייה, שיאפשרו להם לבנות תוספות למבנים הקיימים, שדרכם הם יכולים לפתור את בעיות האכלוס וכל מה שנובע מזה.

אברהים צרצור: חלק קטן מאוד מהדרישות נפל על אוזן קשבת, כתוצאה מסיבות שאולי נפרט לאחר מכן.

אברהים צרצור: התוצאה היא שהתושבים הערבים בשכונה הזאת וגם בשכונות אחרות נאלצו, בלית ברירה, לבנות מבנים או להוסיף מבנים, ללא היתר.

אברהים צרצור: הדבר גרר הליכים דרקוניים, הליכים קשים ביותר, שהגיעו עד כדי הריסת בתים.

אברהים צרצור: אדוני היושב-ראש, דיברת על כך שאתמול נהרסו בשכונה הזאת שישה בתים.

אברהים צרצור: זריקת משפחות לרחוב מבלי לתת תשובות צודקות ומקיפות לבעיות האלה – אני חושב שזו התעללות בתושבים עצמם.

אברהים צרצור: אני מסיים, היות שאני רוצה לתת את הרשות לנציג התושבים, לאחר שהיושב-ראש יסכים.

אברהים צרצור: שיש לו כל החומר והוא יכול להסביר את הפרטים.

אברהים צרצור: רציתי בסיום דברי להצביע על שני דברים שמבחינתנו הם הפתרון שיכול להביא לסיום הפרשה הזאת בצורה מיידית: שהממשלה, העירייה ונציגי התושבים, ישבו מחר בבוקר, אפילו היום, לאחר תום הישיבה הזאת, ויתחילו בגלגול תב"ע שתאפשר לתושבים בשכונה לבנות בצורה מסודרת, לפתח את השכונה הזאת בצורה מסודרת לעוד 50 שנה.

אברהים צרצור: זה הפתרון הראוי והנחוץ באופן מיידי.

אברהים צרצור: אם הרשויות השונות יחליטו שזה לא הפתרון, יש מקום לטפל בתושבים הערבים כפי שהרשויות טיפלו קודם בתושבי השכונה היהודיים: לתת להם את מלוא הפיצויים, וגם קרקעות חילופיות, והן נמצאות קרוב מאוד לשכונת רמז.

אברהים צרצור: הן קרובות מאוד גם לשכונת נווה ירק, שמאוכלסת ברובה על-ידי תושבים ערבים.

אברהים צרצור: הפתרונות קיימים, צריך החלטה, החלטה נועזת.

אברהים צרצור: אני מאוד מקווה שוועדת הפנים תלחץ עד כמה שאפשר בכיוון הזה.

יורם מרציאנו: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אורחים נכבדים.

יורם מרציאנו: בעניין לוד הכנסת קיימה כבר עשרות דיונים בשנים האחרונות, וזו מין מנטרה: באים לכאן עם הרבה מאוד תקוות, ויוצאים מכאן בלי כלום.

יורם מרציאנו: רק לפני שבועיים קיימנו דיון בעניין העיר לוד, והתקבלו גם החלטות.

יורם מרציאנו: היה כאן הממונה על המחוז, ואחת ההחלטות – כולל העברתה למליאה – היתה שנאמץ את החלטת שר השיכון הקודם, יצחק הרצוג, שמדבר על השארת המצב כפי שהוא, הכנת תוכנית מתאר, ונלך לתוכנית חדשה לעיר לוד, שוועדת הפנים תלווה אותה.

יורם מרציאנו: והנה, יום לפני הדיון בוועדת הפנים, אני מקווה שזו לא יד מכוונת אלא יד המקרה, לא שמו לב שיש דיון למחרת היום – ועדת הכנסת היא אולי ועדה בשכונה כלשהי, לא משנה מה היא אומרת – והלכו וקיימו חמש הריסות לחמישה בתים בלוד.

יורם מרציאנו: אני נגד בנייה בלתי חוקית.

יורם מרציאנו: אבל כמי שמכיר את העיר לוד אני לוקח את הדף הזה, שהוגש לנו על-ידי מחלקת המידע והמחקר, וכיהודי אני חייב לומר שבעניין הזה צריך שנעשה צדק באופן מוחלט.

יורם מרציאנו: מבחינתי הצדק מתחיל בכך שכתוב כאן: "באשר למצוקת הדיור, מפי עיריית לוד, כאמור, קיים מחסור חמור ביחידת דיור לאוכלוסייה הערבית".

יורם מרציאנו: אדם הולך לבנות בית לא חוקי לא עושה את זה מתענוג גדול, כשהוא יודע שיש עננה כבדה סביב הבית שלו, וכל יום עלולים להרוס אותו.

יורם מרציאנו: .

יורם מרציאנו: כמי שמכיר את העיר לוד אני יכול לומר לכם שיש בתים בעיר שגרים בהם 40-50 בני משפחה, באותו בית, ואין להם פתרונות דיור.

יורם מרציאנו: בשנים האחרונות, בשנות התשעים, בנו שכונות לאוכלוסייה היהודית – גם לא מספיק – כמו נאות יצחק, כמו פרויקט "בנה דירתך" – אבל לא בנו לאוכלוסייה הערבית, מלבד פרויקט כלשהו בתחילת שנות האלפיים.

יורם מרציאנו: אני חושב שזה היה דיור של שכונת הרכבת, עם מעבר של תושבים משכונת הרכבת לשכונת נווה שלום.

יורם מרציאנו: לא נתנו פתרונות.

יורם מרציאנו: אולי נהיה בעוד ישיבה, שוב נאמר את הדברים.

יורם מרציאנו: אני סומך על יושב-ראש הוועדה חברי גאלב מג'אדלה ועל חברי חברי הכנסת, ובישיבה הזאת צריך לצעוק: די, מספיק, מפה צריך להתחיל מנקודה מסוימת, שממנה לא חוזרים לעוד דיונים על הריסות ועל בנייה בעוד חודשיים או שלושה.

יורם מרציאנו: צריך לעצור את זה בנקודת זמן כלשהי.

יורם מרציאנו: צריך לומר את האמת.

יורם מרציאנו: לוד היא עיר שהציבור היהודי עוזב אותה.

יורם מרציאנו: לעומת זאת יש גידול באוכלוסייה הערבית, גידול של 5%, על-פי הנתונים מפה.

יורם מרציאנו: לפני שנתיים היו 25% והיום גדלים ל-30% אוכלוסייה ערבית.

יורם מרציאנו: צריך לתת פתרונות.

יורם מרציאנו: בהיעדר פתרונות, אנשים לוקחים את החוק לידיים, ולצערי זה מה שקורה.

יורם מרציאנו: אני אומר: גם למינהל, גם למחוז, גם לרשות, גם לנו חברי הכנסת – מוטלת עלינו החובה ואחריות לתת פתרונות באופן חד-משמעי.

יורם מרציאנו: לא תמיד אני מסכים עם ראש העיר, אבל יש משפט אחד שהוא תמיד אומר ואני מסכים אתו: כשרע להם, רע לי.

יורם מרציאנו: כשטוב להם טוב לי.

יורם מרציאנו: אם יהיה רע שם, אנחנו היהודים נסבול מזה לא פחות מהערבים.

יורם מרציאנו: הנושא של הבנייה הבלתי חוקית בלוד, אנחנו מכירים אותו הרבה שנים, וגם אתם מכירים, מצד המשטרה.

יורם מרציאנו: אנחנו זוכרים מה קרה בתקופת פנחס עידן, ראש עיר שנבחר על סיסמה: אהרוס את כל הבנייה הבלתי חוקית.

יורם מרציאנו: הוא נבחר, ואחרי שנה וחצי ברח.

יורם מרציאנו: הוא הרס משהו?

יורם מרציאנו: הרס בית אחד ולמחרת בנו אותו.

יורם מרציאנו: אנחנו זוכרים מה קרה בתקופת הוועדה הקרואה.

יורם מרציאנו: אמרנו: נמנה מישהו משירות המשטרה, שיש לו יכולות, הוא איש חזק.

יורם מרציאנו: אני מודיע לכם שבתקופתו נבנו בתים לא חוקיים יותר מבכל תקופה אחרת.

יורם מרציאנו: אני מציע לכם לבדוק את הדברים.

יורם מרציאנו: כתושב העיר אני אומר: אנחנו כמעט נמצאים בנקודת אל-חזור.

יורם מרציאנו: עלינו האחריות לתת פה תשובות.

יורם מרציאנו: אין לי תשובות מהמותן, אני מודה שאני כבר מבולבל.

יורם מרציאנו: אבל אני מציע שיושב-ראש הוועדה יקים ועדה, במקביל להחלטות שקיבלנו לפני שבועיים – להמשיך את הטיפול הנקודתי בלוד, שיהיה ליווי של ועדת הפנים של הנעשה בלוד במשך שלוש שנים,

גאלב מג'אדלה: שנתיים, יש בחירות בעוד שנתיים.

יורם מרציאנו: בסדר, שנתיים.

יורם מרציאנו: אבל אנחנו צריכים להקים ועדת מעקב, לפנות גם לראש הממשלה כדי שימשיך את הטיפול הנקודתי – שאני מבין שעומד להסתיים, וזו בכלל תהיה צרה נוראית לעיר.

יורם מרציאנו: צריך גם לפנות לשר השיכון, שממונה על המינהל, כדי שיתחילו להכין את תוכניות הבנייה ולאמץ את המלצת השר הקודם, יצחק הרצוג, בעניין תוכנית המתאר.

יורם מרציאנו: זה לא רק שכונת רמז, אדוני.

אברהים צרצור: נכון, הרבה שכונות.

יורם מרציאנו: אם זה היה רק רמז, הייתי אומר שאנחנו במצב מצוין.

יורם מרציאנו: אני רוצה לומר לפרוטוקול, באופן חד-משמעי, ויושבים פה נציגי המינהל: מי שמדבר על 600-400 בתים לא חוקיים, לא יודע על מה הוא מדבר.

יורם מרציאנו: מדברים על 3,000 בתים לא חוקיים בלוד.

יורם מרציאנו: אני אומר לך את זה באופן חד-משמעי ואחראי, תבדקו אותי בעניין הזה.

יורם מרציאנו: נהיה הגיבורים הגדולים, נהלך עכשיו להרוס הכול?

יורם מרציאנו: זה בלתי אפשרי.

יורם מרציאנו: אבל אני גם לא מציע שהציבור הערבי ייקח את החוק לידיים, גם זה לא.

יורם מרציאנו: בנקודת הזמן הזאת אני מציע לבנות פה ועדה שתהיה מורכבת מכל הגופים, שתלווה את העניין.

יורם מרציאנו: נתכנס פה בעוד חודש, ניתן המלצות, אולי נביא את שר השיכון, אולי את שר הפנים, אולי את מנכ"ל משרד ראש הממשלה, כדי לקבל החלטות אמיצות בעניין לוד.

יורם מרציאנו: תודה.

בני רגב: כפי שציינו פה, היו הרבה ישיבות והיו גם ביקורים של חברי כנסת ושרים.

בני רגב: חלק מחברי הכנסת אני מכיר תקופה קצרה ואת חלקם אני מכיר הרבה יותר – ידידי היושב-ראש ועדת הפנים לא פעם היה מעורב אישית.

בני רגב: אבל לצערי צריך לומר את האמת על הישיבות האלה מהיום להיום, כתוצאה מהריסות או מכוונות להרוס.

בני רגב: ישבתי פה הרבה ישיבות.

בני רגב: אני מטבעי אופטימי, אבל על מה אנחנו מדברים?

בני רגב: על עוד שלושה בתים שייהרסו או לא ייהרסו?

בני רגב: אם יש הצגה או לא?

גאלב מג'אדלה: בני, סליחה, אנחנו כאן לא כדי לעשות עוד תיאטרון.

בני רגב: סליחה.

בני רגב: אני מצטער על ההערה הזאת, אני לא באתי לעשות תיאטרון.

גאלב מג'אדלה: אני בעדך.

גאלב מג'אדלה: לא באנו לכאן לעוד תיאטרון.

גאלב מג'אדלה: תן לי לדבר.

גאלב מג'אדלה: לא כל מי שרוצה לדבר מדבר נגד מה שאתה אומר, אולי הוא רוצה לחזק אותך.

גאלב מג'אדלה: אני לא רוצה שתהיה אי-הבנה.

גאלב מג'אדלה: בכל הכבוד, לא ניתן עוד שכל מי שירצה לחגוג בלוד יחגוג איך שהוא רוצה.

גאלב מג'אדלה: לא ניתן.

גאלב מג'אדלה: התפקיד של הוועדה בכנסת הוא לפקח על פעולות המשטרה.

גאלב מג'אדלה: אפרתי, משרד הפנים, המשטרה – זאת הממשלה.

גאלב מג'אדלה: אם מישהו לא יעשה את תפקידו, אנחנו נעשה את מה שצריך לעשות, שלא תהיינה אי-הבנות.

גאלב מג'אדלה: אני רוצה שתאמר עכשיו – ואחריך ידבר אפרתי,

בני רגב: על מה אתה רוצה שאדבר?

גאלב מג'אדלה: אגיד לך מה: יש תוכנית לד/1600, לבניית 3,000 יחידות דיור.

גאלב מג'אדלה: היא תקועה זה זמן.

גאלב מג'אדלה: מה קורה אתה?

גאלב מג'אדלה: מה מעכב אותה?

בני רגב: אם זה שאלות ותשובות, אענה ספציפית.

גאלב מג'אדלה: אנחנו רוצים לדבר עניינית.

בני רגב: אבל תן לי להתבטא.

בני רגב: קודם כול, בתקופה של אריק שרון, ונאחל לו החלמה, גם הוא בא בטענות קשות מאוד על הבנייה הבלתי חוקית.

בני רגב: בסופו של דבר הוא הבין שלהרוס זה לא הפתרון.

בני רגב: הוא נתן גיבוי לעניין הזה – להפשיר את הקרקעות שחלקן בנייה בלתי חוקית וחלקן כן חוקית, הייתי אומר.

בני רגב: על אותן 3,000 יחידות דיור אני אגיד לך, ואולי זה יהיה קצת מצחיק: הסיבה שזה נתקע היא בגלל חוסר תקציב לתכנון.

בני רגב: אולי יש עוד סיבות, אני לא יודע.

בני רגב: אני מציע שהם ינתחו את זה עוד.

בני רגב: אם אנחנו יושבים בהזדמנות זו, אני רוצה לומר עוד משהו:

בני רגב: אתה יודע שמאות ילדים במגזר הערבי לא יכולים לפתוח את שנת הלימודים.

בני רגב: אתם יודעים את זה?

בני רגב: זה יותר חשוב.

נאדיה חילו: נכון.

נאדיה חילו: זה גם חשוב.

יורם מרציאנו: יש על זה דיון בוועדת החינוך.

בני רגב: אני מעלה את הבעיה.

גאלב מג'אדלה: בני, אני רוצה שתדבר, אתה מרכזי כאן.

גאלב מג'אדלה: אני לא רוצה שתסיים.

גאלב מג'אדלה: אני רוצה תשובות.

גאלב מג'אדלה: אני לא רוצה שחברי הכנסת ידברו.

גאלב מג'אדלה: אני רוצה תשובות: מהמשטרה, מהמינהל, ממך, ממשרד הפנים – מה אתם מתכוונים לעשות.

גאלב מג'אדלה: לא אתן זכות דיבור לשום חבר כנסת.

גאלב מג'אדלה: אין לנו זמן לנאומים, לתיאטרון, אני רוצה תשובות.

גאלב מג'אדלה: הגיע הזמן.

גאלב מג'אדלה: אל תפתור לי את כל הבעיות של לוד בישיבה הזאת.

בני רגב: למה, אני רוצה שתדעו בדיוק את הבעיות של המגזר.

גאלב מג'אדלה: אני רוצה לעבוד אתך על כל הנושאים.

גאלב מג'אדלה: לכן בדיון לפני שבועיים עשינו את מה שעשינו בשבילך, טיפול נקודתי.

גאלב מג'אדלה: אני רוצה תשובה: אתמול נהרסו חמישה בתים, מתי יבוא ההרס הבא?

גאלב מג'אדלה: את זה אני רוצה לעצור.

גאלב מג'אדלה: והשופט, אולי פעם אחת הוא יכניס לכלא ממונה על מחוז שמתרשל, שהוועדה תקועה אצלו שנתיים; או ראש עיר, שלא מכין תוכנית מפורטת.

גאלב מג'אדלה: אולי פעם יכניס אותם לבית הסוהר, במקום להרוס בתים?

גאלב מג'אדלה: אולי כבוד השופט פעם אחת יגיד את דעתו על הרשויות שלא מאפשרות לאזרח לבנות בית חוקי?

גאלב מג'אדלה: לא רק האזרח תמיד אשם.

גאלב מג'אדלה: היחיד שלא אשם זה האזרח.

גאלב מג'אדלה: מי שתוקע את התוכנית שבע שנים ועשר שנים, ולא עושה תוכנית מפורטת ולא מקדם, הוא זה שצריך להיכנס לבית הסוהר.

גאלב מג'אדלה: להרוס את הבית שלו, לא של האזרח.

גאלב מג'אדלה: הגיע הזמן, פעם אחת.

גאלב מג'אדלה: אם מחזיקים בצו מבית המשפט, זה מאלוהים, הורסים בית.

גאלב מג'אדלה: הגיע הזמן שתשמעו את זה.

גאלב מג'אדלה: צו בית משפט זה לא אלוהים.

גאלב מג'אדלה: השופט צריך לשאול למה הבית נבנה באופן בלתי חוקי.

גאלב מג'אדלה: למה זה תקוע בוועדה מחוזית תשע שנים, למה לא דנים בזה תשע שנים?

יורם מרציאנו: אין פה שום נציג של משרד הפנים, איפה הממונה על המחוז?

גאלב מג'אדלה: אתה מוכן שהבן שלך יהיה אצלך בבית תשע שנים, הוא בן 30, ואין לו בית?

גאלב מג'אדלה: בתור מפקד משטרה, אתה מוכן לזה?

רפי פלד: אתה רוצה שאענה לך?

גאלב מג'אדלה: כן.

רפי פלד: קודם כול, בשבילי בית משפט הוא מעלי.

רפי פלד: אקיים כל מה שיגיד.

רפי פלד: יש כאן סוגיה עקרונית מאוד.

גאלב מג'אדלה: עזוב את בית המשפט, בתור מפקד משטרה.

גאלב מג'אדלה: אני שואל אותך שאלה: מפקד משטרה, או מנהל המינהל, אתה מוכן שהבן שלך יתארס פעמיים ויפרק את האירוסים ולא יתחתן, כי אין לו בית?

גאלב מג'אדלה: אתה יודע כמה מקרים כאלה יש במגזר הערבי – לא בלוד – אלפי צעירים מגיעים לגיל 30, והם לא יכולים להתחתן כי אין להם בית.

יפרח דוכובני: למה אדוני שואל את המשטרה את השאלה הזאת?

רפי פלד: בסדר, הבנתי את ההערה.

גאלב מג'אדלה: אתם גוף רלוונטי, אתם בתוך העניין.

יורם מרציאנו: צריך לשאול את הממונה על המחוז.

גאלב מג'אדלה: אני יכול לשאול את אפרתי את אותה שאלה.

גאלב מג'אדלה: למה אנשים בונים כך?

גאלב מג'אדלה: זאת השאלה.

יעקב אפרתי: אתה יכול לשאול את השאלה הזאת.

יעקב אפרתי: הבת שלי גרה אצלי בחצר, אין לה כסף לבנות בית.

יעקב אפרתי: מה זה שייך?

יורם מרציאנו: אתה באמת מתכוון למה שאתה אומר?

יעקב אפרתי: זה חד-משמעי, זה לשאלה הפשוטה ששאלת.

יורם מרציאנו: הפתרונות לדיור במגזר היהודי ובמגזר הערבי בלוד הם אותו דבר?

יורם מרציאנו: על מה אנחנו מדברים.

יעקב אפרתי: אתם רוצים זכות דיבור, קבלו זכות דיבור.

יעקב אפרתי: אתם רוצים תשובה על השאלה, זו תשובה ישירה על השאלה.

גאלב מג'אדלה: אפרתי, עד מתי אתה תסכים שהבת שלך תגור אצלך?

יעקב אפרתי: עד שיהיה לנו כסף לקנות, מה אני אעשה.

גאלב מג'אדלה: מצוין, לך יש פתרון, כסף.

גאלב מג'אדלה: אתה הולך ומקבל משכנתא.

יעקב אפרתי: גם בלוד זו אותה בעיה בדיוק, היא לא שונה.

יעקב אפרתי: שווקו יחידות דיור, ואין להן דורש.

יעקב אפרתי: שווקו יחידות דיור, ואין דורש.

יעקב אפרתי: חד-משמעי, במחירים נמוכים מאוד, הם לא מחירים שאני לא יכול לעמוד בהם.

יורם מרציאנו: איפה?

יורם מרציאנו: בנוה ירק הוצאתם לאנשים את הנשמה, פרויקט של 30 מגרשים.

יורם מרציאנו: אני מכיר את הנתונים.

יורם מרציאנו: הוא אומר דברים לא נכונים.

גאלב מג'אדלה: סליחה, אל תעזור לי, גם אני מכיר את הנתונים.

גאלב מג'אדלה: אפרתי, אתה משווק משהו בחצי מחיר בשכונה שאני לא רוצה לגור בה?

גאלב מג'אדלה: לא תקבע לי איפה אני גר.

גאלב מג'אדלה: אני אחליט איפה אני גר.

גאלב מג'אדלה: למה היהודים עזבו את שכונת רמז ועברו לשכונה אחרת?

גאלב מג'אדלה: כי הם לא רוצים לגור עם הערבים.

גאלב מג'אדלה: זכותם המלאה.

יעקב אפרתי: אדוני היושב-ראש, אתה רוצה שאסביר לך?

גאלב מג'אדלה: מייד אתן לך זכות דיבור.

גאלב מג'אדלה: אנחנו תרבויות שונות, יש לנו מנהגים שונים, אנחנו עדות שונות, אנחנו דתות שונות, אבל אנחנו בני אדם.

גאלב מג'אדלה: זה שאני שונה ממך, זה לא עושה אותי רע.

יעקב אפרתי: מה הקשר?

גאלב מג'אדלה: אגיד לך מה הקשר: אני רוצה לגור בשכונה שרלוונטית לי תרבותית וחברתית, אבל בכבוד עם היהודים.

יעקב אפרתי: רק תן לי להסביר לך מה עושה מישהו שפולש לשטח.

גאלב מג'אדלה: למה בשכונת רבין ובשכונה אחרת גרים רק יהודים, ולא נותנים לערבים?

יורם מרציאנו: לא, זה לא נכון.

יורם מרציאנו: אף אחד לא מפריע לציבור הערבי לקנות דירות בשכונות היהודיות, יש לי שכנים ערבים.

בוסינה דביט: יש בג"צים בגני אביב.

יורם מרציאנו: אל תעשו הכול שחור, רבותי.

בוסינה דביט: יש שם 18,000 עולים חדשים.

יורם מרציאנו: אני חושב שהתנהגנו בצורה מכובדת כלפי הציבור הערבי.

יורם מרציאנו: הבעיה היא לא החיים המשותפים, הבעיה היא הרשויות.

יורם מרציאנו: אז אל תפילו את זה על בני האדם.

אברהים צרצור: נכון, נתמקד בבעיות.

גאלב מג'אדלה: מי שפגע זה הרשויות, לא האזרחים.

בוסינה דביט: הם עושים את זה בכיף, את ההריסות.

יעקב אפרתי: למה בכיף?

יעקב אפרתי: מי אומר "בכיף"?

יעקב אפרתי: מה, הוא היה שם?

יעקב אפרתי: מה זה "בכיף"?

יעקב אפרתי: כל אחד צריך לקיים את תפקידו.

יעקב אפרתי: מי שפולש לקרקע מדינה, בכל הכבוד,

בוסינה דביט: המדינה נכנסת לקרקע שהיא לא צריכה להיכנס אליה.

יעקב אפרתי: אני לא מבין את זה, מה זה "בכיף"?

יעקב אפרתי: אנחנו עושים את זה בכאב גדול.

יעקב אפרתי: מה, את מודדת?

יעקב אפרתי: באמת.

אברהים צרצור: בואו נחזור למסלול.

אברהים צרצור: אנחנו רוצים פתרונות, לא צעקות.

יעקב אפרתי: באמת, להגיד שבכיף אנחנו הורסים בית?

גאלב מג'אדלה: אפרתי, גם אם מישהו מעיר הערה לא בסדר, אתה לא צריך להגיב כך.

גאלב מג'אדלה: אף אחד לא הורס בית בכיף.

יעקב אפרתי: תגן עלי.

גאלב מג'אדלה: אני מגן עליך.

גאלב מג'אדלה: אם הייתי יודע שאתה הורס בכיף, לא הייתי מזמין אותך לכאן.

גאלב מג'אדלה: למה להזמין אותך?

גאלב מג'אדלה: יש פה חבר כנסת ותיק – אמרתי את זה פעם אחת, ולא טוב להחמיא בכל פעם – והוא אמר לי בדיון לפני כמה חודשים: בפעם הראשונה בהיסטוריה של הכנסת המינהל שם על השולחן ניירות ספציפיים עם נתונים לגבי קרקעות ביישוב הערבי.

גאלב מג'אדלה: פעם ראשונה במדינה.

גאלב מג'אדלה: זה ייאמר לזכותו של אפרתי.

גאלב מג'אדלה: אף אחד לא יכול לבוא אליך בטענות.

גאלב מג'אדלה: מה שעשית במינהל בשנתיים האחרונות, לגבי המגזר הערבי, לא עשו לפניך במשך 50 שנה.

גאלב מג'אדלה: אבל הבעיה קיימת.

בני רגב: כשאני רואה את הדיון הזה, הסיבה הטובה ביותר להוציא צווי הריסה ולהרוס היא כדי שיהיו דיונים כאלה.

בני רגב: אם זה לא היה קורה, אולי לא היה דיון.

בני רגב: אדוני היושב-ראש, זו בעיה לאומית.

בני רגב: כמה שידברו על הרשות המקומית, על הפשרת קרקעות, זו בעיה לאומית ממדרגה ראשונה.

בני רגב: זה דיון יפה, זה יאשים את זה, ואי-אפשר שלא לדבר על העבר כשרוצים לדבר על העתיד.

בני רגב: דבר אחד שיהיה ברור, וצריכים להיות כנים בנושא המגזר הערבי: נכון שלא נתנו פתרונות, אבל אתה יודע מה, המגזר הערבי צמא לבנייה של וילות.

חנא סוייד: זאת הבעיה הלאומית?

חנא סוייד: מה הבעיה הלאומית?

בני רגב: אתה רוצה שאדבר רק מה שאתה רוצה?

בני רגב: תן לי לדבר, כבד אותי.

בני רגב: אני עובר את מה שאני עובר.

חנא סוייד: אני מברר מהי הבעיה הלאומית.

בני רגב: נלחמתי להוכיח שהמינהל הפשיר קרקעות לטובת המגזר הערבי.

נאדיה חילו: זה לא וילות, זה סגנון חיים אחר.

בני רגב: בסדר.

בני רגב: אתם לא מבינים מה אני עומד להגיד.

חנא סוייד: ניסיתי להבין מהי הבעיה הלאומית שאתה מתאר.

בני רגב: אם אתם רוצים לסתום פיות, לא אדבר.

בני רגב: תן לי להתבטא, להוכיח ולהמחיש שאם מפשירים קרקעות למגזר הערבי, גם של וילות – הם קונים בצורה חוקית ובונים בצורה חוקית.

בני רגב: צריך להבין: בגלל הריבוי הטבעי במגזר הטבעי, אי-אפשר להפשיר קרקעות רק לווילות, צריך בנייה רוויה.

בני רגב: אני רוצה לתת דוגמה, אולי לא דוגמה ממשית: לפני 15 שנה בנו שכונה בלוד שנקראת שכונת ורדה, וחשבו שהמגזר הערבי יסכים לעבור לשם.

בני רגב: תתפלא לשמוע, אף אחד לא היה מוכן לעזוב ולעבור לבנייה רוויה.

בני רגב: גם את זה צריך להביא בחשבון.

יורם מרציאנו: זה בתחילת שנות התשעים.

בני רגב: אני מסכם.

בני רגב: אין ספק, ואני אומר את זה באחריות, ואני אשאר תושב העיר לנצח, זה לא יעזור: הדאגה היא מעבר למה שאנחנו מדברים.

בני רגב: זו עיר במרכז הארץ.

בני רגב: במצב הקיים אנחנו נאבד את העיר מכל הסיבות.

בני רגב: אני אומר את זה באחריות.

בני רגב: בהזנחה של העיר – אני אומר לכם – זה או-טו-טו יקרה.

בני רגב: מדברים על ההתנחלויות.

בני רגב: בואו, תשקיעו פה, בלב המדינה.

בני רגב: בשש שנים התחלפו חמישה ראשי ערים.

בני רגב: לוד עוברת תוכנית הבראה, שאי-אפשר לתאר אותה.

בני רגב: כסף לתכנון לא מאשרים – כסף לתכנון.

בני רגב: יותר מזה, ובזה אני מסיים,

חנא סוייד: רכבת,

בני רגב: אם היינו מונעים את הבנייה הבלתי חוקית ברגע שהיא התחילה, אולי היינו מונעים הרבה.

בני רגב: פה אני רוצה לפנות למינהל, שיבינו קצת.

בני רגב: לפני הרבה שנים הגעתי למחוז.

בני רגב: ביקשתי: בואו בשיתוף פעולה נרים מגדל בלב השכונות.

בני רגב: כל מי שמרים בלוק, מייד נהרוס לו.

בני רגב: אמרו: אין תקציב, אין כוח-אדם.

בני רגב: אבל זה נושא כל כך חשוב.

בני רגב: היינו מונעים את זה מתחילה.

בני רגב: מה שקורה היום הוא שהאדם בונה, תוך כמה ימים בונים, ואיש לא מנע את זה.

בני רגב: ואז יש תהליך.

בני רגב: ואז המצב קריטי יותר, כי כבר יש משפחה שגרה שם וצריך להרוס.

בני רגב: אתמול שמעתי שהורסים.

בני רגב: כולנו נגיד: אני נגד בנייה בלתי חוקית.

בני רגב: אבל הלב נקרע.

בני רגב: ידעתי שבסופו של דבר כולם ירוצו אלי.

בני רגב: ואגיד לך עוד יותר מזה: אני גם לא ידעתי, אבל לא משנה אם הייתי יודע או לא.

בני רגב: ניסיתי למנוע, גם דרך המינהל.

בני רגב: הגעתי אני למינהל, ביקשתי: בואו נראה איך להרוס, נמצא זמן כדי לתת פתרונות ולהרוס.

בני רגב: אבל זה לא עזר.

בני רגב: היתה החלטה להרוס.

בני רגב: תדע לך, יש כאלה שהרסו בכוחות עצמם.

בני רגב: חלק מהבנייה בלתי חוקית הם הרסו לבד.

חנא סוייד: אילו היו נותנים לך את התקציב של ההריסות, היית יכול לגמור את כל התכנונים שאתה צריך כדי לפתור את הבעיה.

יורם מרציאנו: או אם היו נותנים להם לשלם היטלי פיתוח, העירייה היתה מרוויחה.

בני רגב: רק אתמול נודע לי שבלוד הולכים לבטל את שיקום שכונות בלוד.

יורם מרציאנו: ביטלו, אין תקציב.

בני רגב: שתבינו לאן הגיעו.

בני רגב: מה אומרים?

בני רגב: לוד במצב טוב, אז אפשר לבטל את שיקום השכונות.

בני רגב: בשביל לחזק אנחנו הולכים אחורה.

בני רגב: אני פונה אליכם, כראש עיר, כתושב עיר.

בני רגב: כבר אמרתי את זה, היהודים יודעים את זה, ציינו את זה פה: הדאגה למגזר הערבי היא יותר דאגה למגזר היהודי.

בני רגב: במצב שהמגזר הערבי נמצא בו היום, זה לא שלוש או ארבע הריסות.

בני רגב: אני זועק לשמים.

בני רגב: אני רוצה לראות מי ייתן פתרון לאלפי תושבים מהמגזר הערבי שאין להם איפה לחיות.

בני רגב: אני לא נכנס לשאלה אם אני מצדיק בנייה בלתי חוקית.

בני רגב: הם גרמו נזקים לעצמם.

בני רגב: הם בנו איפה שצריך לעבור כביש, איפה שצריך להיות ביוב.

בני רגב: הם הזיקו לעצמם בשכונות.

בני רגב: תראה.

חנא סוייד: כי אין להם מקום אחר.

בני רגב: המצב ברכבת, פרדס שניר, בשכונת ס"ח – הוא בלתי נסבל.

נאדיה חילו: זו הישרדות, הם שורדים.

בני רגב: אי-אפשר לתאר את זה.

בני רגב: אז מה עושים?

בני רגב: מסיירים באוטובוס, כל השרים וחברי הכנסת.

בני רגב: זה נעלם, הכול נגמר, הכול בולשיט וסיפורים.

בני רגב: שוב אני מבקש: הדיון הזה יהיה פה, ישכחו מההריסות, שוב תהיה הריסה ויתחילו לרוץ.

בני רגב: חבל על הזמן.

בני רגב: הבעיה של לוד במגזר הערבי זה לא שלושה או ארבעה בתים או עשרה בתים.

בני רגב: יש בעיה קשה בהרבה.

בני רגב: תדעו לכם, גם לא תהיה שליטה לאף אחד.

בני רגב: אם מעכשיו לא יתחילו להסביר ולהכין, אם לא ייתנו אופטימיות למגזר הערבי, אני אומר לך שיהיה פה פיצוץ שאי-אפשר לעצור אותו.

אברהים צרצור: מה אתה מציע כראש עיר, פרקטית?

בני רגב: קודם כול, ב-1996-1998 הקצבתי 300,000 ש"ח לתוכנית אב, ובמיוחד למגזר הערבי.

בני רגב: בשלב כלשהו לא היתה המשכיות.

בני רגב: אין תוכנית אב לעיר הזאת.

אברהים צרצור: כי אין כסף?

בני רגב: אין תקציבים, זו בושה להגיד.

יורם מרציאנו: משרד השיכון אישר.

דב חנין: ראש העיר, אתה יודע כמה עלו ההריסות?

דב חנין: ההריסות של אתמול עלו 2 מיליון ש"ח.

קריאה: ומה עם הריסות של 50 בתים, מ-2002?

בני רגב: זה לא מתקציב העירייה.

בני רגב: לעירייה אין.

בני רגב: היו מקרים שהוציאו צווי הריסה, ולעירייה לא היה תקציב.

בני רגב: המשטרה תעיד על כך.

בני רגב: הם הגיעו עם כל התגבורת, ולנו אין תקציב לטרקטורים, ועצרו את זה.

חנא סוייד: טוב מאוד.

בני רגב: מבחינתך בסדר.

בני רגב: שוב, בואו לא נתעסק בהאשמות.

בני רגב: כולנו צריכים לתת יד מתוך דאגה.

בני רגב: לא נתחיל להסביר למה הוא עשה או לא עשה.

בני רגב: כולנו צריכים לפעול מתוך דאגה למציאת פתרונות.

בני רגב: והפתרונות הם במשרדי הממשלה.

בני רגב: חבל על הדיבורים.

חנא סוייד: אני רוצה לשאול שאלה: כראש עיר, בכל שנה בלוד צריך לתת לאוכלוסייה הערבית כ-100 יחידות דיור נוספות.

חנא סוייד: אתה יכול להצביע על מלאי של מגרשים זמינים לבנייה עבור האוכלוסייה הערבית – רוויה או נמוכה או וילות כמו שאתה אומר – יש?

בני רגב: אבל זה לא פתרון למגזר הערבי, זה מה שאתה רוצה ?

חנא סוייד: יש פתרון כלשהו?

חנא סוייד: מכל סוג שהוא?

חנא סוייד: אתה יכול להגיד שיש פתרונות?

חנא סוייד: כי אחרת אנשים יבנו.

חנא סוייד: אנשים צריכים לבנות.

בני רגב: בשכונת רמז, במקרה הזה, מכינים תוכנית.

חנא סוייד: אני מדבר על משהו זמין.

בני רגב: מה זמין?

בני רגב: אני יכול לשלוף משהו זמין.

יעקב אפרתי: יש, למה לא? מייד אראה.

גאלב מג'אדלה: בני, יש לך תשובה?

בני רגב: בשכונת רמז, אפשר מהיום.

בני רגב: יותר מזה: בהמשך של נוה ירק יש עוד.

חנא סוייד: עכשיו התחלת לגרד.

בני רגב: כי דיברת על וילות.

חנא סוייד: לא, דיברתי על פתרונות מכל הסוגים.

טלב אלסאנע: בזה שהרסתם פתרתם בעיה?

גאלב מג'אדלה: בני, יש לך תשובה?

בני רגב: אני נותן תשובה, והמינהל ישלים את הדברים בצורה הכי ברורה.

בני רגב: אם אנחנו מנקים את שכונת רמז, את כל השטח הזה, אני אומר לך, זה המקום הכי מהיר שאפשר לעשות בו משהו.

טלב אלסאנע: למה פיציתם את היהודים, ואת הערבים לא מפצים?

טלב אלסאנע: זאת השאלה.

גאלב מג'אדלה: סליחה, אל תענה.

טלב אלסאנע: מה זה שהוא לא יענה?

טלב אלסאנע: זאת השאלה הרלוונטית.

גאלב מג'אדלה: אין לך זכות לשאול.

גאלב מג'אדלה: לא נתתי לך זכות לשאול.

טלב אלסאנע: גם הורסים וגם אין זכות לשאול?

יעקב אפרתי: יש לנו מצגת קטנה, אם אפשר.

יורם מרציאנו: למה אתם מדברים רק על שכונת רמז?

יעקב אפרתי: זה הנושא שבגללו הוזמנו, שכונת רמז.

יעקב אפרתי: נדון במה שאתם רוצים.

גאלב מג'אדלה: מי שאין לו זמן, בכל הכבוד,

יורם מרציאנו: יש לנו זמן, אבל הבעיה בלוד היא לא רק מתחם רמז, בכל הכבוד.

גאלב מג'אדלה: אתה יודע מה הוא רוצה להגיד?

גאלב מג'אדלה: קודם כול, תן לו לדבר.

גאלב מג'אדלה: ביקשת נושא לסדר, אנחנו דנים בזה, הצגת אותו, אמרת את דעתך, עכשיו רוצה לשמוע את דעתו.

יורם מרציאנו: בסדר, אני מכבד אותך, תודה.

גאלב מג'אדלה: מי שאין לו זמן וסבלנות, משוחרר.

יעקב אפרתי: זו מצגת על מתחם רמז, שכונת רמז.

יעקב אפרתי: היא ליד שכונת נוה ירק, כמו שאמרו.

יעקב אפרתי: היום רוב רובה של האוכלוסייה פה היא מהמגזר הערבי.

יעקב אפרתי: בעיקרון דיברו על-פינוי של היהודים, אבל כדי שנדע וניתן לזה אמות מידה, מדובר על שלוש משפחות שהיו לחוצות מאוד, ופינו אותן בסכום סמלי יחסית.

יעקב אפרתי: הן עזבו רכוש שלהן, העבירו אותו למינהל.

טלב אלסאנע: מה הסכום הסמלי?

יעקב אפרתי: זה בסדר גודל שלא מאפשר קניית יחידה של שלושה חדרים בלוד במקום אחר.

יעקב אפרתי: והרכוש היה שלהן.

יעקב אפרתי: במתחם רמז הכנו תוכנית, תסתכלו על התוכנית.

יעקב אפרתי: התוכנית הזאת מייצרת מגרשים.

יעקב אפרתי: חלק מהמגרשים הפנויים נפלשו על-ידי אנשים שלקחו את החוק לידיים, הם פלשו למגרשים שמיועדים לשיווק לאוכלוסייה, ובנו שלא בתוך מגרש.

יעקב אפרתי: חלק מההריסות הוא כדי לייצר את המגרשים לצורכי שיווק.

יעקב אפרתי: אני מראה את היחידות שיש לגביהן פסקי דין.

יעקב אפרתי: שימו לב, חלק מהבתים יושבים במיקום כזה שהם הורסים ארבעה מגרשים.

יעקב אפרתי: האדם לקח פוטנציאל של ארבעה אנשים לעצמו בלבד, ועשה דין לעצמו – ללא תמורה, ללא תשלום, ללא היתר, ללא שום דבר.

יעקב אפרתי: כל אחד יעשה את זה.

יעקב אפרתי: מצוין.

יעקב אפרתי: התב"ע המוצגת פה מאושרת, אלו סדרי הגודל שיש לנו היום לשווק בשכונת רמז, ונוציא אותם בתוך שלושה חודשים, כולל המגרשים שפונו היום.

גאלב מג'אדלה: מה מספר התב"ע?

יעקב אפרתי: לד/במ/220.

יעקב אפרתי: יש פה פוטנציאל ל-450 יחידות.

יעקב אפרתי: כמובן, חלק מזה כבר בנוי.

יעקב אפרתי: נוציא לשיווק את כל היתר.

יעקב אפרתי: חלק מיחידות הדיור עדיין תקועות, לצערי, הן בבדיקה של רשות העתיקות.

בני רגב: אפרתי, סליחה, אני רוצה לעזור לך ולעזור לעצמנו, אתה מדבר על בנייה רוויה?

אהוד גבריאלי: לא, בנייה צמודת קרקע.

חנא סוייד: מה זה "צמוד קרקע"?

חנא סוייד: צריך להגדיר.

חנא סוייד: זה ארבע יחידות דיור למגרש.

יעקב אפרתי: אנחנו מוכרים מגרשים שעל חלקם ניתן לבנות ארבע יחידות דיור.

חנא סוייד: ומה השטח של המגרש?

חנא סוייד: שכולם ידעו.

יעקב אפרתי: 700-800 מ"ר.

חנא סוייד: אז זה שש או שבע יחידות דיור לדונם.

חנא סוייד: זו בנייה רוויה.

יעקב אפרתי: מבחינתי, אין לי תלונות.

חנא סוייד: אנשים חושבים שיש שם וילות.

חנא סוייד: אני מסביר, אני רק רוצה להבהיר.

חנא סוייד: כשמדברים כאן על וילות, זאת הכוונה.

חנא סוייד: ארבע יחידות דיור למגרש של 600 מ"ר, וזה יוצא שש או שבע יחידות דיור לדונם, וזו בנייה רוויה.

חנא סוייד: מישהו לא היה צריך את ההבהרה הזאת?

גאלב מג'אדלה: בכל הכבוד לבנייה רוויה או לווילות, בכל הכבוד לרצונות הטובים, אם אנחנו לא משתפים אם לא משתפים את האוכלוסייה בתכנון, ואם האנשים לא שותפים – חבל על הזמן.

גאלב מג'אדלה: אני יכול להאכיל אותך מה שאני רוצה?

גאלב מג'אדלה: אני לא יכול.

גאלב מג'אדלה: אתה צריך להחליט.

גאלב מג'אדלה: לקחת את החכה, לדוג את הדג, לבשל או לטגן או לשרוף, ולאכול.

גאלב מג'אדלה: השאלות אם הערבים בשלים לבנייה רוויה או לא – אני אומר לך: המצוקה והצרכים כופים על הערבים לגור גם באוהל.

טלב אלסאנע: לא לפגוע בכבוד האוהל.

יעקב אפרתי: חלק מהמגרשים כבר יצאו לשיווק ונקנו על-ידי תושבים.

דוד קשאני: מה המחיר?

יעקב אפרתי: נמוך מאוד.

גאלב מג'אדלה: סליחה, אל תשאל שאלות.

טלב אלסאנע: מה הבעיה עם רשות העתיקות?

גאלב מג'אדלה: אחרי שהוא יסיים תשאלו שאלות.

יעקב אפרתי: מה שמסומן בוורוד או בסגול מיועד לשיווק בתוך שלושה חודשים.

יעקב אפרתי: אל המגרשים האלה נצרף את כל המגרשים שפונו השבוע.

יעקב אפרתי: השטחים שבירוק עדיין נמצאים בבדיקה של רשות העתיקות.

יעקב אפרתי: היא תשחרר את השטח, וכמובן נשווק גם את השטחים האלה, באותו מועד שהם יהיו זמינים.

יעקב אפרתי: חד-משמעית.

יעקב אפרתי: אנחנו לא שומרים מגרשים, אלא מוציאים כל מה שמוכן לשיווק לטובת האזרחים.

יורם מרציאנו: דבר על לוחות זמנים.

יעקב אפרתי: בשלושה חודשים אני משווק את כל מה שבסגול, כולל מה שפינינו השבוע.

יעקב אפרתי: מה שצבוע ירוק – אנחנו עוד לא יודעים.

יעקב אפרתי: אנחנו נמצאים במשא ומתן.

יעקב אפרתי: אלו השקעות גדולות מאוד.

בוסינה דביט: התושבים רצו לקנות אותם, יכולתם להגיע להסדר אתם.

גאלב מג'אדלה: את רוצה לדבר, את באה מהעיר לוד וחשוב מאוד שתדברי, כי את מכירה את המצב יותר מאפרתי וממני.

גאלב מג'אדלה: תדברי בזכות הדיבור שלך.

יעקב אפרתי: נוציא אותם לשיווק מייד כשנסיים.

יעקב אפרתי: אנחנו השקענו את כל הסכומים, שילמנו לרשות העתיקות כדי שתשחרר את השטח, אני מקווה שהיא תעשה בדיקות ותשחרר את כל המגרשים, ולא תעכב חלק.

יעקב אפרתי: את כולם נוציא לשיווק מייד.

יעקב אפרתי: התוכנית הזאת רק מייצגת את העניין, זה לא הפרויקט היחיד בלוד.

יעקב אפרתי: בנוה שלום הוצאנו מגרשים לשיווק.

גאלב מג'אדלה: כמה?

גאלב מג'אדלה: תן לנו פרטים.

יעקב אפרתי: אני לא יודע עכשיו במדויק.

יעקב אפרתי: אם היית אומר לי להביא את כל התב"עות הייתי מביא.

יעקב אפרתי: הוצאנו כמות בנוה שלום.

יעקב אפרתי: לצערי הרב, אין לה רוכשים.

יעקב אפרתי: מחר אני מוכן להביא את זה שוב למכירה.

גאלב מג'אדלה: בדקת למה אין רוכשים?

יעקב אפרתי: הסכומים לא משמעותיים.

יעקב אפרתי: אני אומר לך, הלוואי שאני הייתי יכול לקנות מגרש ב-50,000 ש"ח ליחידת דיור.

קריאה: 85,000 ש"ח.

יעקב אפרתי: מגרש שאפשר לבנות עליו ארבע יחידות דיור, תאמין לי, יותר יקר אפילו מעירו של ד"ר סוויד, נמכר בזול, יחסית, ממש בזול.

יעקב אפרתי: 40,000 ש"ח ליחידת דיור.

יעקב אפרתי: זול מאוד.

גאלב מג'אדלה: ולא קונים, נכון?

גאלב מג'אדלה: אז אנא ממך,

יעקב אפרתי: לכן התזה שכל הבנייה החוקית נובעת ממחסור – חברים, היא טעונה בדיקה.

יעקב אפרתי: אני מציע לכם לבדוק.

דב חנין: עכשיו חסרות 1,600 יחידות דיור.

טלב אלסאנע: כמה מגרשים זמינים יש?

טלב אלסאנע: 10? 20?

יעקב אפרתי: למה כל אחד זורק מספר?

דב חנין: זה מספר של מרכז המידע של הכנסת.

דב חנין: הוא נמצא לפנינו.

יעקב אפרתי: אתה רוצה, אבדוק אותו.

יעקב אפרתי: זה כמו שאמרת שהפינוי עלה 2 מיליון ש"ח.

יעקב אפרתי: אתה שילמת?

יעקב אפרתי: איך אתה יודע?

יעקב אפרתי: תשאל אותי כמה עלה הפינוי, ואגיד לך בדיוק: 100,000 ש"ח.

דב חנין: 100,000 ש"ח?

יעקב אפרתי: חברים, תבינו דבר אחד.

יעקב אפרתי: הפינוי הזה לא נעשה אלא לטובת שחרור המגשרים, לטובת אותה אוכלוסייה.

יעקב אפרתי: לא מי שאלים ומתגבר ייקח בכוח.

יעקב אפרתי: איפה אנחנו חיים?

יעקב אפרתי: אפשר לחשוב שאני לוקח את השטח הזה בשבילי.

יעקב אפרתי: אני מוציא אותו לאותה אוכלוסייה.

טלב אלסאנע: הם היו מוכנים לרכוש את המגרשים האלה.

יעקב אפרתי: הם לא יכולים לרכוש.

יעקב אפרתי: הם ישתתפו במרכז כמו כל אחד, בצורה שוויונית, ויציעו מחיר ויבנו, ויבנו בתוך מגרש ולא ישתלטו על ארבעה.

טלב אלסאנע: כמה מגרשים זמינים יש?

יעקב אפרתי: ציינתי עכשיו את המספרים.

יעקב אפרתי: בלוד אין מגבלת כמות בנייה.

יעקב אפרתי: אין מגבלה.

יעקב אפרתי: התוכנית שאתם דיברתם עליה, לד/1600, זו תוכנית שהולכת להכשיר כ-3,000 יחידות דיור בנויות – להכשיר אותן – בהכוונה של הממשלה.

יעקב אפרתי: לכן כל מי שאומר שיש פה בנייה בלתי חוקית המונית, שידע את הפרופורציות.

יעקב אפרתי: ראש הממשלה הנחה אותנו להכשיר את זה, אף שזו קרקע פרטית.

יורם מרציאנו: זה נכון, מה זה סותר את מה שאמרנו?

גאלב מג'אדלה: סליחה.

גאלב מג'אדלה: איפה זה עומד?

גאלב מג'אדלה: זו שאלה אחת.

גאלב מג'אדלה: אנחנו צריכים לבדוק את עצמנו.

דב חנין: אחדד את השאלה של יושב-ראש הוועדה: איפה התוכנית הזאת תקועה?

דב חנין: היא תקועה.

יעקב אפרתי: רגע, תנו גם לענות.

גאלב מג'אדלה: אפרתי, אנחנו צריכים לבדוק את עצמנו.

גאלב מג'אדלה: אף אחד לא מטיל ספק ברצון הכן שלך להתמודד עם הבעיה.

גאלב מג'אדלה: אבל אם לא קונים את המגרשים, צריך לבדוק למה, מה הסיבה.

גאלב מג'אדלה: לא יעלה על הדעת שיש מצוקה כזאת ומציעים מגרשים ולא לוקחים.

גאלב מג'אדלה: צריך לבדוק למה.

טלב אלסאנע: השאלה היא כמה צריך ומה ההיצע שיש.

טלב אלסאנע: יש לו 30 מגרשים ויש 2,000 משפחות.

גאלב מג'אדלה: תוכנית לד/1600 מיועדת ל-3,000 יחידות דיור.

גאלב מג'אדלה: איפה זה תקוע?

גאלב מג'אדלה: אנחנו רוצים לשלב כוחות יחד.

בני רגב: סליחה, יש פה אי-הבנה.

בני רגב: 3,000 יחידות דיור – זה לא לבנייה.

בני רגב: זה להפשיר את אותה בנייה בלתי חוקית.

בני רגב: זה נשמע כאילו הולכים לבנות 3,000 יחידות.

יורם מרציאנו: זאת אותה תוכנית שעליה דיברנו לפני שבועיים, זה מה ששר השיכון אישר בזמנו וביקש להביא לאישור בוועדה המחוזית.

יורם מרציאנו: אנחנו מדברים על אותה תוכנית.

יורם מרציאנו: כל אחד קורא לה בשם אחר.

גאלב מג'אדלה: זו של הרצוג.

גאלב מג'אדלה: בבקשה, אדוני, תתייחס.

יעקב אפרתי: בהנחיית ראש הממשלה שרון, קיבלנו הנחיה להשקיע משאבים ולתכנן אותה כמינהל מקרקעי ישראל, אף על-פי שזו קרקע פרטית, וזאת על מנת להכשיר בנייה בלתי חוקית.

יעקב אפרתי: כמו שאומר ראש העיר, זה לא כדי לייצר יחידות חדשות, אלא כדי להכשיר בנייה קיימת.

יעקב אפרתי: זאת אחת הבעיות היותר קשות, ואני לא יודע אם מי שעוסקים פה בתכנון מכירים אותה, ובוודאי ד"ר סוויד מכיר אותה על בוריה: איך אתה מתכנן להעביר ולארגן תשתיות על בינוי קיים.

יעקב אפרתי: זה לא דבר קל.

יעקב אפרתי: מן הסתם, כדי לקיים תשתיות, צריך שחלק מהבתים שיושבים על כבישים עתידיים, ייהרסו.

יעקב אפרתי: זה לא קל.

יעקב אפרתי: מנסים לתמרן כל הזמן.

יעקב אפרתי: אתה עובר אחד, השני קם.

גאלב מג'אדלה: שיתפתם את נציגי האוכלוסייה?

בני רגב: כן, הרבה ישיבות היו, גם במחוז.

יעקב אפרתי: בכל דרך שתזיז את הכביש יש שכן אחר, והוא יגיש התנגדות.

יורם מרציאנו: נדון בתוכנית הזאת עד 2020.

יורם מרציאנו: מספיק.

יעקב אפרתי: אנחנו מנסים להוביל בניית תשתיות על בינוי קיים.

יעקב אפרתי: תאמינו לי, זו משימה לא קלה.

יורם מרציאנו: סליחה, אדוני.

יורם מרציאנו: לא יכול להיות שאשב פה בישיבה שלישית או רביעית ובכל פעם מציגים לי את התוכנית ואומרים שיש פתרון, שראש הממשלה אמר.

יורם מרציאנו: בפועל לא קורה כלום והיא תקועה.

יורם מרציאנו: אני שומע עליה מ-2000, כשהתחיל הטיפול הנקודתי בלוד.

יורם מרציאנו: היה ראש אגף בשם בארי הולצמן, הוא התחיל עם זה ושם אותה על השולחן.

יורם מרציאנו: עד 2006 לא קורה כלום.

יורם מרציאנו: כפי הנראה נשב ב-2012 ונגיד שיש תוכנית.

יורם מרציאנו: צריך פתרונות, מספיק להציג תוכניות.

יורם מרציאנו: יותר מזה, אני אומר לך שמתחילה בעיה גדולה גם בציבור החרדי בלוד, למשל פרויקט "שער העיר".

יורם מרציאנו: גם שם אתם לא נותנים פתרונות.

יורם מרציאנו: עוד מעט תמצאו בנייה בלתי חוקית גם אצל היהודים בשכונות החרדיות.

יורם מרציאנו: אני אומר לך את זה.

קריאה: שם לא יהרסו.

יורם מרציאנו: תוכניות ותוכניות.

יורם מרציאנו: אני לא רוצה לשמוע על תוכניות, צריך פתרונות.

יעקב אפרתי: קל מאוד להגיד "תביא פתרונות".

יורם מרציאנו: אתה לא מסוגל?

יורם מרציאנו: נלך למשרדי הממשלה, נביא את השרים לפה.

גאלב מג'אדלה: רגע, הוא לא הרים ידיים.

יעקב אפרתי: אני חושב שאם ניתן לך הזדמנות תעשה את זה.

יעקב אפרתי: חברים, עובדים על זה, זה לא פשוט.

יעקב אפרתי: אתה עובר מבית לבית: בית בעד, בית נגד.

יעקב אפרתי: צריך לעבור את שניהם, צריך לגשר.

טלב אלסאנע: במצב הכי טוב זה ייתן תשובה למי שגרים שם.

טלב אלסאנע: זה לא פתרון לאחרים, שאין להם פתרון.

יעקב אפרתי: אמרתי שזה יפתור את הבעיות האלה?

יעקב אפרתי: שאלו אותי על התוכנית, אמרתי שזאת התוכנית.

טלב אלסאנע: כמו עמותת "אלישיב".

טלב אלסאנע: כמו שהצלחתם לפתור את הבעיה של עמותת "אלישיב", יכולתם לעשות את אותו הדבר לגבי האוכלוסייה הערבית.

טלב אלסאנע: תפתרו את הבעיה.

בני רגב: סלח לי, זה לא דומה.

בני רגב: המגזר הערבי לא היה הולך לדיור כזה.

חנא סוייד: ניסית?

יעקב אפרתי: כל מכרז בלוד פתוח לכל אזרחי מדינת ישראל.

טלב אלסאנע: תלמדו את זה.

טלב אלסאנע: אני אומר לך, האוכלוסייה הערבית תלך על הפרויקט של "אלישיב".

טלב אלסאנע: אני אומר לך.

גאלב מג'אדלה: מר אפרתי, תתקדם.

יעקב אפרתי: כל מכרז, כולל המכרז שאתה מציין, חבר הכנסת אלסאנע, זה אותו דבר.

יעקב אפרתי: הוא היה יכול להשתתף.

יעקב אפרתי: כל מכרז שיוצא בלוד הוא פוטנציאל לכל אזרחי מדינת ישראל.

גאלב מג'אדלה: אני רוצה לשמוע ממך: התוכנית שאתם מתמודדים אתה כדי להלבין אותה, להכשירה – זה בסדר גמור.

גאלב מג'אדלה: במקביל, על איזו תוכנית עובדים כדי לתת מענה למצוקת הדיור?

בני רגב: חוץ מזה, מה אקטואלי?

בני רגב: שכונת רמז.

חנא סוייד: יש שם 36 יחידות, בכל הצבעים.

חנא סוייד: ספרתי.

יעקב אפרתי: מה פתאום.

גאלב מג'אדלה: אני רוצה לשמוע ממך: קודם כול, מתמודדים עם בעיה קיימת.

גאלב מג'אדלה: האנשים שזקוקים לדיור בעקבות הגידול באוכלוסייה ואנשים אחרים, שלא רוצים להיות בשכונה הזאת, צריכים פתרונות.

גאלב מג'אדלה: במקביל, אנחנו לא מחכים: מה אנחנו עושים כדי שלא ייווצר מצב שעוד שכונה נצטרך להלבין ולהכשיר בעוד חמש שנים.

יעקב אפרתי: כדי שתבינו, אתם מדברים על משהו שאי-אפשר.

יעקב אפרתי: זה סדרי הגודל של תחום השיפוט של העיר.

יעקב אפרתי: אתה ממצה את השטחים אלה וגמרנו.

גאלב מג'אדלה: אין עוד שטחים בלוד?

חנא סוייד: יש שטחים של מועצות אזוריות.

חנא סוייד: תעזרו לראש העיר להתרחב.

חנא סוייד: בטח יש לו תיאבון.

חנא סוייד: עזרו לו.

גאלב מג'אדלה: אם אתה אומר שבקו הכחול של לוד אין עוד קרקעות,

יעקב אפרתי: באזור הזה של המגזר הערבי.

יעקב אפרתי: אם מדברים על העיר, אז מי בכלל מחלק פה.

גאלב מג'אדלה: למה זה תקוע?

גאלב מג'אדלה: זאת השאלה.

גאלב מג'אדלה: אפרתי, כמנכ"ל המינהל, ואני מכיר אותך, אתה לא תצא היום מכאן בלי תשובות.

גאלב מג'אדלה: בשבילי מנכ"ל המינהל יותר טוב משר.

גאלב מג'אדלה: אם היום מנכ"ל המינהל לא יצביע על פתרון – ואני מברך אותך על מה שאתה עושה בשכונה שאתם רוצים להכשיר – אם אתה לא מצביע על פתרון במקומות אחרים ונוספים, כדי לתת מענה לאוכלוסייה שלא נמצאת בשכונה הזאת ולריבוי הטבעי – לא כל יום אנחנו יושבים על תוכניות; עד שעושים תוכנית עוברות שלוש עד חמש שנים – אם אתה לא מצביע לנו היום על זה, אני אומר לך ביושר: בכל הכבוד לדיון כאן, אני מתכוון ממחר בבוקר שיקום צוות, וכל חודש אנחנו בלוד.

גאלב מג'אדלה: כל חודש.

גאלב מג'אדלה: לא אתן מנוחה לאף אחד.

גאלב מג'אדלה: גם השופט הזה, שמביאים לו צווים והוא חותם, בכל הכבוד לו, גם זה ייפסק.

יעקב אפרתי: אל תגזימו, אף אחד לא חותם כך.

גאלב מג'אדלה: לא מגזימים.

גאלב מג'אדלה: יש נשיא בית משפט מחוזי, לא אזכיר את שמו, שאמר לי: אני קבעתי שראש מועצה אשם על זה שהוא לא נותן לציבור שלו לבנות בית חוקי.

גאלב מג'אדלה: סליחה, בכל הכבוד.

גאלב מג'אדלה: אנחנו מפסיקים את זה שרק האזרח אשם.

גאלב מג'אדלה: עכשיו אנחנו מחפשים גם את מי שמקבל שכר של 40,000 ש"ח ולא עושה את עבודתו, מי שיושב בתפקיד עשר שנים ולא עושה את עבודתו.

יעקב אפרתי: אדוני היושב-ראש, כדי להדגיש.

יעקב אפרתי: ההריסות הנוכחיות זה לא בצווים, זה בפסקי דין, שעברו את כל בתי המשפט האפשריים.

גאלב מג'אדלה: אני יודע, אני מכיר.

יעקב אפרתי: שלא יחשוב מישהו שזה כך.

יעקב אפרתי: זה עבר כל הייררכייה משפטית.

גאלב מג'אדלה: אני מכיר את זה, זה הגיע לבית המשפט העליון.

גאלב מג'אדלה: אז מה?

גאלב מג'אדלה: אם השופט העליון נתן פסק דין זה משחרר אותך מאחריות לעשות תוכנית מפורטת לאזור הזה?

יעקב אפרתי: אני מציג לך שקודם כול הנחת היסוד שבנו עליה פה, היא טעונה בדיקה.

יעקב אפרתי: טוענים שרק משום שיש מחסור במגרשים יש בנייה בלתי חוקית ופלישות.

יעקב אפרתי: אני חושב שזה טעון בדיקה.

טלב אלסאנע: חצי שעה שואלים אותך, ואתה לא נותן פתרונות.

חנא סוייד: מה שיעקב רוצה להגיד,

גאלב מג'אדלה: עזוב.

גאלב מג'אדלה: אפרתי, יש אנשים שרוצים זכות דיבור.

גאלב מג'אדלה: אני רוצה לתת להם את זכות הדיבור.

גאלב מג'אדלה: אני רוצה לשמוע ממך.

יעקב אפרתי: אני אומר לך, בעיריית לוד יש למעלה מ-6,000 יחידות דיור זמינות.

גאלב מג'אדלה: אפרתי, קודם כול, תהיה רגוע.

גאלב מג'אדלה: לא כל מי שבונה בלתי חוקית יש לו מצוקה של קרקע.

נאדיה חילו: הוא לא יודע מזה, ראש העיר.

נאדיה חילו: איך הוא לא יודע מזה?

טלב אלסאנע: קח אותם לסיור, ותראה להם 6,000 מגרשים – או יחידות דיור.

גאלב מג'אדלה: אפרתי, שים לב.

גאלב מג'אדלה: היום אנחנו מתחילים את העבודה, חד-משמעית.

גאלב מג'אדלה: נקיים עוד שיחה.

גאלב מג'אדלה: אני אומר לך, בכל הכבוד לשרים: אני רוצה ממך תשובה מה התוכנית שלנו לשנתיים הקרובות לעיר לוד, כדי לתת מענה למצוקת הדיור מבחינת קרקעות.

גאלב מג'אדלה: אם העירייה צריכה לעשות תוכניות, נבוא לזה.

יעקב אפרתי: אנחנו עושים את התוכניות, אנחנו מממנים את התוכניות, אנחנו מתאמים עם העירייה, אנחנו מגיעים אתה להסכמי פיתוח.

יעקב אפרתי: יש לנו כמות יחידות דיור מסוימת.

יעקב אפרתי: נכון שהן לא למגזר הערבי או למגזר היהודי: אלו יחידות דיור זמינות לשיווק.

יעקב אפרתי: אנחנו נשווק את כולן במכרזים.

יעקב אפרתי: מי שיזכה, יזכה.

יעקב אפרתי: אגב, רוב רובן של היחידות הן בבנייה רוויה.

יעקב אפרתי: כמעט אין היום במרכז הארץ בנייה צמודת קרקע.

גאלב מג'אדלה: תודה רבה.

גאלב מג'אדלה: שלוש דקות לכל אחד מחברי הכנסת.

ואסל טאהא: אני רוצה לקצר.

ואסל טאהא: שמעתי, לא קטעתי אף אחד, ואני מקווה שתשמעו אותי.

ואסל טאהא: ראשית, צריך לשנות את הגישה כלפי האוכלוסייה הערבית בערים המעורבות, במיוחד בלוד.

ואסל טאהא: אם לא משנים את הגישה, הראייה, כיצד רואים את האזרחים האלה, שום דבר לא יזוז.

ואסל טאהא: שנית, במקום שהשכונות ערביות בערים המעורבות יהיו מטרד מדיני, חברתי וכלכלי, נטל על ראש העיר, כפי שאני שומע – בואו נהפוך אותן למפגש תרבותי.

ואסל טאהא: זה יהווה מנוף אדיר לפיתוח כלכלי וחברתי לכל העיר.

ואסל טאהא: כולם ייהנו מזה.

ואסל טאהא: שלישית, לגבי תוכנית המתאר שדיברו עליה, של יצחק הרצוג: רבותי, אפשר לעשות הרבה תוכניות.

ואסל טאהא: מי כמונו ראשי הרשויות יודע את זה.

ואסל טאהא: הייתי ראש מועצה עשר שנים, אני יודע מה זה תוכניות מתאר ואיפה הן תקועות.

ואסל טאהא: התוכנית הזאת תיתקע עוד עשר שנים ולא יזיזו אותה.

ואסל טאהא: בואו נכניס אלמנט חדש לתכנון.

ואסל טאהא: אני מדבר למינהל, לאפרתי, למשרד הפנים, לכולם: שיקימו פורום במיוחד ללוד – שיקראו לזה ועדת חירום לתכנון, והיא תעביר את כל התוכניות בתוך חודש או חודשיים.

ואסל טאהא: יש דוגמה לכך.

יעקב אפרתי: הלוואי.

ואסל טאהא: כשהמדינה קלטה 1.2 מיליון עולים מרוסיה, מה עשה פרס?

ואסל טאהא: הוא עשה את המל"ל.

ואסל טאהא: אז תקימו את המל"ל בלוד, שתפתור את הבעיות של לוד.

ואסל טאהא: למה לא? כי הם ערבים?

ואסל טאהא: בסופו של דבר טיפול נקודתי זה חשוב, אבל ראש העיר צריך לפרוס את זה על כל שכונות העיר.

ואסל טאהא: טיפול נקודתי לכל העיר.

ואסל טאהא: אני בטוח שתעשה את זה.

ואסל טאהא: רציתי לשאול שאלה: בזמנו, בשנה שעברה, היתה ישיבה בוועדת הכלכלה.

ואסל טאהא: עקבתי, והועברו ללוד 2 מיליון ש"ח לתכנון בשכונת הרכבת.

ואסל טאהא: מה קרה?

ואסל טאהא: לא שמעתי ממך מה קרה, וכבר שאלתי.

בני רגב: אולי תגיד לי לאן הלך הכסף.

ואסל טאהא: אני לא יודע.

ואסל טאהא: אני עקבתי.

ואסל טאהא: נקודה אחרונה: פרשתי את הבעיות של לוד בפני שר השיכון, מר מאיר שטרית.

ואסל טאהא: פרשתי לפניו גם פתרונות.

ואסל טאהא: הוא מטפל בזה בשיא הרצינות, ואני מקווה שנגיע בקרוב לפתרון לגבי שכונת רמז.

דב חנין: נדמה לי שאחרי הדיון הזה התמונה ברורה לכולם.

דב חנין: כאיש משפטים אני אומר למר אפרתי:

דב חנין: התמונה של היקפי הבנייה הבלתי חוקית בלוד – המספרים ששמענו וגם אלו שקיבלנו ממכון המחקר של הכנסת – היא של 3,000 מבנים בלתי חוקיים.

דב חנין: כאשר הבלי חוקי הוא הנורמה, החוק הוא לא נורמלי.

דב חנין: זה לא חידוש שלי.

דב חנין: אפשר ללמוד את זה בפקולטה למשפטים.

דב חנין: הבעיה היא שהפתרונות שאתם מדברים עליהם הם במקרה הטוב פתרונות לטווח הארוך מאוד, וכבר היום ברור שחלקם אינם ישימים.

דב חנין: אני מתפלא על העיוורון הזה.

דב חנין: מצד אחד אתם טוענים שאתם מציעים פתרונות, ומצד שני אתם טוענים שאין דורש לפתרונות האלה.

דב חנין: יושב-ראש הוועדה שואל מה הבעיה, ואתם אפילו לא מנסים לחשוב על כך שמה שאתם מציעים אינו פתרון, כנראה, כי עובדה שהאנשים לא רוצים אותו.

דב חנין: הרי אנשים רוצים פתרונות.

דב חנין: איש לא חי בהתנדבות בבית בלתי חוקי, אף אחד לא שמח שהבית שלו בסכנת הריסה.

דב חנין: תוכנית המתאר שדיברתם עליה, אני חייב לומר את התרשמותי, נראית לי תקועה לחלוטין.

דב חנין: אני מאוד מודאג מהמצוקה הגוברת, מצוקה מיידית.

דב חנין: אנחנו מדברים על 1,600 משפחות שהיום חסר להם דיור, כך לפי נתוני מרכז המחקר של הכנסת.

דב חנין: אם יש לך נתונים אחרים, ספר לנו.

דב חנין: אם לא, יש 1,600 משפחות שאין להן דיור היום, זו מצוקה מיידית.

דב חנין: הריסות הבתים הן טרגדיה.

דב חנין: אדוני ראש העיר, הצטערתי על הביטוי שלך, ואני בטוח שלא אמרת אותו בכוונה.

דב חנין: אמרת שלושה בתים נהרסים, חמישה בתים נהרסים.

דב חנין: כל בית שנהרס זו טרגדיה.

דב חנין: תראה את הילדים ואת המשפחה שמסתובבת אחר כך בין ההריסות עם מעט המטלטלים – רוצים לבכות כשרואים את זה.

דב חנין: כל סיפור כזה הוא טרגדיה.

דב חנין: אולי לא הבנתי אותך נכון.

בני רגב: אמרתי שטוב שהורסים שלושה בתים ובאים לפה.

בני רגב: אחרת לא היינו באים לפה.

גאלב מג'אדלה: אנחנו לא דנים בגלל ההריסות.

יורם מרציאנו: יזמנו את הדיון לפני ההריסות.

חנא סוייד: נזמין אותך לכאן בכל יום, ואל תהרסו בתים.

דב חנין: אני חושש מדבר אחד: הנושא שלנו הוא נושא מורכב, לא פשוט.

דב חנין: יש פה הסכמה מוחלטת בין חברי הכנסת, אנחנו רוצים לטפל בעניין ולעזור בפתרונות, אבל אני מאוד חושש שהדיון הזה יתמסמס.

דב חנין: לכן אני מציע סיכום מעשי מאוד, שכולל ארבעה אלמנטים, ואני מציע שנקבלו כהחלטה של הוועדה.

דב חנין: ראשית, הרעיון של היושב-ראש טוב: שיהיה צוות, או ועדת מעקב שוטפת, שתעבוד יום-יומית, ותלווה את הבעייתיות שאנחנו מדברים עליה בענייני לוד, במיוחד בענייני הבנייה.

דב חנין: שנית, חיוני להפסיק מייד את כל הריסות הבתים, מייד.

דב חנין: זו טרגדיה למשפחות, וזה מקור לבעיות הרבה יותר גדולות בעתיד.

דב חנין: שלישית, צריך להחיש ולהכניס לקצב מהיר את ההידברות האמיתית עם התושבים.

דב חנין: להבין מה הם רוצים.

דב חנין: הרי הם ראשונים שרוצים פתרונות.

יורם מרציאנו: זה קיים.

דב חנין: רביעית, לגבי תוכניות המתאר, אנחנו חייבים לוח זמנים.

דב חנין: אנחנו רוצים שתציגו בפנינו לוח זמנים, איך אתם מקדמים במהלך השנה קרובה את תוכניות המתאר שמציגות פתרונות מעשיים ודיור תמורת דיור לאנשים שנמצאים היום בלוד, ופתרונות למצוקת הדיור למי שאין להם דיור היום.

דב חנין: איך הדברים מתבצעים עם לוחות זמנים.

דב חנין: תודה רבה.

נאדיה חילו: גם אני רוצה להוסיף נקודות, לא אחזור לע מה שנאמר.

נאדיה חילו: נסקרו פה הבעיות הכלליות, בעיות הדיור.

נאדיה חילו: אם נישאר עוד שעתיים וכל אחד ידבר, זה רק יוסיף.

נאדיה חילו: הבעיה של הדיור בלוד היא בכלל בערים מעורבות – אני מיפו ומכירה את זה מזוויות אחרות.

נאדיה חילו: זה קיים באופן רחב ביותר בערים מעורבות, אבל כנראה בלוד זה עוד יותר חמור, כך גם על-פי הנתונים שלפנינו.

נאדיה חילו: דבר אחד צריך לומר: הבעיה של דיור בערים מעורבות, של אוכלוסייה ערבית, של הריסות – היא לא הבעיה של האוכלוסייה הערבית.

נאדיה חילו: צריך להעמיד את זה על השולחן.

נאדיה חילו: זו בעיה כללית, קודם כול של מדינת ישראל כולה, של העיר לוד כולה.

נאדיה חילו: היא לא נחלתה של האוכלוסייה הערבית בלבד.

נאדיה חילו: אם נשנה את התפיסה כך שכל אחד, גם המינהל, גם ראש העיר, יראה בעניין בעיה של כולם, אולי גם הגישה לפתרון תהיה מעשית יותר.

נאדיה חילו: זה לא נחלתה של האוכלוסייה הערבית.

נאדיה חילו: אוסיף פן אחד שלא נאמר פה: מה ההשלכות החברתיות של המציאות שבה אותן משפחות גרות בדיור בלי רישיון, ויש הריסות.

נאדיה חילו: זה יוצר בעיות חברתיות.

נאדיה חילו: בעיות חברתיות של אותן משפחות שגרות בתנאים כאלה.

נאדיה חילו: גם אני מסיירת שם, ולא רק ברכב, גם בהליכה, והרבה פעמים אי-אפשר להיכנס לשבילים.

נאדיה חילו: אני ויורם סיירנו לא מזמן, אי-אפשר להגיע בסמטאות, אם הולכים אפשר ליפול.

נאדיה חילו: זה יוצר בעיה קשה מאוד, חברתית, של עבריינות נוער, זה יוצר בעיות פליליות.

נאדיה חילו: יש שם הצפה של בעיות, ולדעתי המערכות החברתיות, גם של העירייה, מתקשות להתמודד עם זה.

נאדיה חילו: זה לא מתחיל ונגמר בהריסה או בבעיית דיור.

נאדיה חילו: יש פה עוצמה של בעיות חברתיות, שאני לא רוצה לסקור אותן פה, וצריך להביאן בחשבון.

נאדיה חילו: לגבי הפתרונות, ברוח הדברים שנאמרו, ואני מכירה את זה גם מיפו: כשתכננו ותכננו ונתנו, והאוכלוסייה לא היתה שותפה, זה לא עזר.

נאדיה חילו: השותפות היא הדבר הראשון.

נאדיה חילו: אף אחד לא יכול לומר מה מתאים למישהו.

נאדיה חילו: צריך לקחת את התושבים.

נאדיה חילו: זה מינוס בערים מעורבות.

נאדיה חילו: אנחנו לא שותפים.

נאדיה חילו: לא משתפים אותנו.

נאדיה חילו: מעט מאוד הם גם נבחרי העם, כי בעיריות אין.

נאדיה חילו: ואז הם בשוליים של השולים.

נאדיה חילו: שם המשחק הוא לתת קולגיאליות ופרטנריות, ולהקשיב לתושבים, מה הפתרונות שהם רוצים.

בני רגב: היו עשרות פגישות עם התושבים: המינהל, הוועדה המחוזית – עשו עשרות פגישות.

בני רגב: אתם לא מודעים לזה.

בני רגב: אני חייב להעיר.

גאלב מג'אדלה: אדוני ראש העיר, בכל הכבוד לפגישות הליליות והיומיות, אם מנכ"ל המינהל אומר שהם הביאו תוכנית ואנשים לא נענים, צריך לבדוק למה.

גאלב מג'אדלה: אתה יודע ש-40 שנה דגו דגים לעדות המזרח והאכילו אותן.

גאלב מג'אדלה: יום אחד הן אמרו: מספיק, אנחנו רוצים לדוג ולבשל ולאכול.

גאלב מג'אדלה: מספיק.

בני רגב: אתה רוצה שאגיד לך מה הם רוצים?

גאלב מג'אדלה: אל תגיד לי שום דבר.

יעקב אפרתי: אני מוכרח להבהיר, כי אתה מבין אותי לא נכון.

יעקב אפרתי: כשאתה רוצה להעביר כביש ולחתוך חצר של האדם, אתה צריך לדבר אתו.

יעקב אפרתי: הוא יכול להסכים והוא יכול להתנגד.

גאלב מג'אדלה: אני לא מדבר על זה.

נאדיה חילו: זה לא פתרון פרטני, אם אתה נכנס לו לתוך החדר.

נאדיה חילו: לא על זה אני מדברת.

נאדיה חילו: אם אתה נכנס לחדר שלו ושואל אם זה מוצא חן בעיניו.

יעקב אפרתי: יש מצב שייכנסו גם לחדר.

נאדיה חילו: אני מדברת על שותפות אמיתית בתכנון, שיגידו מה הם רוצים.

יעקב אפרתי: אתן לך כסף שתתכנני.

נאדיה חילו: צריך לבדוק את הסגנון, אולי סגנון אחד מתאים וסגנון אחר לא.

נאדיה חילו: אם יש היצע ואין ביקוש, אז יש בעיה.

יעקב אפרתי: אין בעיה.

יצחק אהרונוביץ': גם אני רואה בחומרה רבה את ההריסות.

יצחק אהרונוביץ': זו פצצת זמן, לא טוב לעיר לוד ולא טוב לשום מקום אחר.

יצחק אהרונוביץ': אף אחד לא נהנה מזה, אני בטוח שלא המינהל ולא המשטרה.

יצחק אהרונוביץ': אחר כך תמיד יש תופעות לוואי.

יצחק אהרונוביץ': צריך לזכור, חוק זה חוק.

יצחק אהרונוביץ': אם נפר את החוק, ההפרה תהיה לא רק בלוד, אלא בכל מקום אחר.

יצחק אהרונוביץ': צריך לגבות את מערכת החוק.

יצחק אהרונוביץ': צריך לנקוט את כל הפעולות המקדימות לפני ההריסה, לעשות הכול.

יצחק אהרונוביץ': באמת יש פה מערכת שלמה של הבנות והסכמים, וברגע שמגיע שלב ביצוע הצו, עדיין יש ערכאות, עד בית המשפט העליון.

יצחק אהרונוביץ': אם אפשר למנוע את ההריסה, אין בעיה.

יצחק אהרונוביץ': אבל כל הדברים האלה צריכים להיעשות לפני כן, ולא אחרי כן, ואז באים לוועדה.

יצחק אהרונוביץ': שנית, אני רואה שיש פה הבדלים.

יצחק אהרונוביץ': אני מכיר את לוד וסיירתי שם.

יצחק אהרונוביץ': יש פה בעיה אמיתית, וגם יש פה בעיה של נתונים בין המינהל ובין ראשות העיר ובין חברי הכנסת – ואני אומר את זה בצער.

יצחק אהרונוביץ': הפתרון קיים, ראש המינהל אומר שיש פתרון, ומהצד השני ראש העיר או חברי הכנסת ואומרים: הפתרון לא ישים, אי-אפשר לממשו.

יצחק אהרונוביץ': כלומר, יש פער בין הרצוי למצוי.

יצחק אהרונוביץ': זה לא פותר את הבעיה.

יצחק אהרונוביץ': בסופו של דבר, מחר נגיע להריסה נוספת או לצווים נוספים, ונגיע לשולחן הזה.

יצחק אהרונוביץ': לכן צריך למצוא פתרון.

יצחק אהרונוביץ': הפתרון הוא לא במשרד הזה.

יצחק אהרונוביץ': אפשר לקיים את הדיון, אבל צריך ללתת פתרון להתקרב בעמדות.

יצחק אהרונוביץ': אנחנו מדברים על אלפי אנשים בלי פתרון.

יצחק אהרונוביץ': אנחנו שומעים ש-1,600 יחידות דיור פנויות לאותם אנשים.

קריאה: לא.

יצחק אהרונוביץ': אני מקבל את הפתרון של חברי חנין.

יצחק אהרונוביץ': צריך להקים ועדה, תת-ועדה שלנו, שתלווה את העניין, תצא לשטח, תראה את הדברים בעין.

יצחק אהרונוביץ': יש פה גישות שונות.

יצחק אהרונוביץ': צריך לנסות ליישב אותן ולמצוא פתרון.

יצחק אהרונוביץ': אני מבין שבעיית לוד עלתה רק לפני שבועיים על-ידי חברי יורם מרציאנו, ועכשיו זה בתים.

ואסל טאהא: זה כבר כמה שנים בכנסת.

יצחק אהרונוביץ': ובעוד שבועיים נתכנס שוב.

יצחק אהרונוביץ': הבעיה צריכה להיפתר.

יצחק אהרונוביץ': צריך לצאת לשם ולתת פתרון.

חנא סוייד: יותר מאשר המחאה על ההריסה, שבגללה התקיים הדיון הזה, אני חושב שמהדיון הזה צריך לצאת עם פתרונות.

חנא סוייד: המחזה הזה כנראה יחזור על עצמו בעוד חודש או חודשיים.

חנא סוייד: אני מקווה שהוא לא יחזור על עצמו, אבל כנראה זה מה שהולך להיות.

חנא סוייד: חסרים בדיון שני גורמים חשובים: מוסדות התכנון, אני לא רואה כאן נציג שלו.

חנא סוייד: מר אפרתי הצביע על בעיות של אישור תוכניות, ולכן חשוב שהוא יהיה בעניין.

חנא סוייד: גם הצד של משרד השיכון חסר.

חנא סוייד: אמנם המינהל הוא היום מחלקה במשרד השיכון – לא מחלקה, אבל הוא נתון למרות השר – אבל משרד השיכון הוא שצריך לספק את הפתרונות בגדול.

חנא סוייד: הצעה טובה תהיה להקים ועדה לעניין העיר לוד.

חנא סוייד: אני יודע שברמלה יש בעיות דומות, גם שם יש הריסות, אלו אותן בעיות בדיוק.

חנא סוייד: אז להקים ועדה רק ללוד,

גאלב מג'אדלה: נתמקד בלוד.

גאלב מג'אדלה: יש גם בעיות בעכו.

גאלב מג'אדלה: עוד מעט נדון בעכו.

חנא סוייד: אני אומר את דעתי: הבעיות שאנחנו פוגשים ברמלה ובלוד הן בעיות מיוחדות.

חנא סוייד: ביפו זה פחות, בעכו זה פחות, אבל גם שם יש בעיה.

חנא סוייד: מן הראוי להקים ועדה, שתזמן אליה את כל הצדדים הנוגעים בדבר – העירייה, המשטרה בוודאי, המינהל, רשויות תכנון, ואני לא רוצה לשכוח את הציבור, שהוא הסובל העיקרי מכל העניין.

גאלב מג'אדלה: הבנתי את דעתך, להקים את הוועדה.

חנא סוייד: כן, להקים אותה, להפעיל אותה.

חנא סוייד: אני רוצה לומר משהו, שלדעתי עונה על חלק מהשאלות.

חנא סוייד: אני לא חושב שיש אזרח ערבי במדינת ישראל, וגם לא אזרח יהודי, שמוכן לשים כספו על קרן הצבי, לבנות בית לא חוקי ולסכן את כל העתיד שלו.

חנא סוייד: אין דבר כזה.

חנא סוייד: מר אפרתי רצה להראות שאין קורלציה בין בנייה לא חוקית לבין צורך.

חנא סוייד: אני מסכים, אין קורלציה מלאה, אבל 95% מהאנשים שבונים ללא היתרים, עושים את זה כי אין להם פתרונות.

חנא סוייד: אולי יש 5% פושעים, בסדר, אף אחד כאן לא מגן על פושעים.

חנא סוייד: אבל אנחנו יודעים שלציבור הזה אין פתרונות, אין לו פתרונות שנוגעים לבסיס החיים של כל משפחה.

חנא סוייד: אם אין פתרונות, יש בנייה.

חנא סוייד: תקראו לה "בנייה לא חוקית", תקראו לה מה שאתם רוצים.

חנא סוייד: אבל תהיה בנייה כזאת, כי אנשים מקיימים את הצורך הבסיסי ביותר שלהם.

חנא סוייד: לא נאהב את זה, אבל זה יהיה.

גאלב מג'אדלה: תודה.

גאלב מג'אדלה: אנשי לוד, מאוד רציתי לתת להם לדבר, ובהתחלה נתנו, אנחנו רוצים שתדברו, אבל בוועדה.

אסמעיל ערפאת: יש פה נתונים שכולם אמרו, וחייבים לדייק בהם.

אסמעיל ערפאת: המינהל אומר למה לא משווקים, בסך הכול סטנדרט הבנייה גבוה.

גאלב מג'אדלה: סליחה, אנחנו מכירים מספיק זמן.

גאלב מג'אדלה: אתה יכול לדבר שלוש שעות על לוד, היא יכולה לדבר עוד שעתיים, ולא תסיימו.

גאלב מג'אדלה: ואתם צודקים.

גאלב מג'אדלה: אני רוצה שתבואו לצוות המצומצם, המעשי, שם תשימו את הדברים, לא בדיון הזה.

גאלב מג'אדלה: חבר הכנסת מרגי, ואני מסיים בזה.

אסמעיל ערפאת: הנתונים לא נכונים.

אסמעיל ערפאת: תוכנית לד מאושרת משנת 1992.

יעקב אפרתי: זה משפט ראשון שאתה אומר, והוא לא נכון.

גאלב מג'אדלה: בכל הכבוד לנתונים, אותי מעניינים פתרונות, לא נתונים.

גאלב מג'אדלה: נגמר עידן הנאומים והנתונים.

גאלב מג'אדלה: עכשיו פתרונות.

גאלב מג'אדלה: בבקשה, חבר הכנסת מרגי.

יעקב מרגי: תודה, אדוני היושב-ראש.

יעקב מרגי: משנתי סדורה בנושא הזה.

יעקב מרגי: אני חושב שגם הממסד וגם התושבים וגם ראשי המגזר צריכים למצוא נוסחה שתסדיר את הישן.

יעקב מרגי: צריך להפסיק לאלתר, ולהיות אגרסיביים על כל בנייה חדשה.

יעקב מרגי: קודם צריך להתייחס במשנה תוקף להבנייה הבלתי חוקית המסחרית.

יעקב מרגי: שם לא נוטלים קורת גג, ושם התופעה חמורה.

יעקב מרגי: שוב, זה לא פוטר אותנו כריבון, ואפילו ככנסת, כבית המחוקקים.

יעקב מרגי: עלינו למצוא פתרונות לכול, גם לכפרים הלא מוכרים – שהם כבר עובדה בשטח.

יעקב מרגי: כולנו רוצים אכיפת חוק.

יעקב מרגי: נכון שסור לתת פרסים לפורעי חוק, אבל גם אסור להתעלם מצרכים אמיתיים.

יעקב מרגי: צריך למצוא את דרך השווה.

יעקב מרגי: ההצעה להקים ועדת משנה, תת-ועדה, טובה.

יעקב מרגי: צריך לדון וגם להגיע להמלצות.

יורם מרציאנו: שתדון בזה ביום-יום.

גאלב מג'אדלה: נציגי התושבים, אתם תהיו בצוות.

קריאה: אין בעיה.

קריאה: אבל מחר הורסים, מה עושים?

יעקב אפרתי: יש בית משפט.

בוסינה דביט: הבעיה היא החוק ובתי המשפט.

בוסינה דביט: החוק דורס את האנשים.

גאלב מג'אדלה: אנחנו לא בית משפט.

גאלב מג'אדלה: אמרתי את דעתי לא רק בדיון הזה, אלא גם במקומות אחרים.

גאלב מג'אדלה: אני רוצה שפעם אחת שופט יזקוף קומה ויגיד: ראש המועצה התרשל בהכנת תוכנית מתאר 14 שנה - אז אותו מכניסים לבית סוהר.

בוסינה דביט: אולי צריך לשנות את החוק מפה?

גאלב מג'אדלה: נדבר על זה בצוות המצומצם.

אסמעיל ערפאת: כמו שהם הרסו אתמול, כשהדיון מתקיים היום.

אסמעיל ערפאת: אין שום כבוד.

גאלב מג'אדלה: מר אפרתי, אני רוצה שתהיה בצוות הזה.

גאלב מג'אדלה: אל תשלח שום סגן ושום פקיד.

גאלב מג'אדלה: אני ארכז את הצוות.

גאלב מג'אדלה: אני רוצה את המינהל, את משרד השיכון, את העירייה, את משרד הפנים – את הממונה על המחוז בעצמו, שוקי.

גאלב מג'אדלה: אנחנו רוצים לקיים דיון בשבוע הבא.

גאלב מג'אדלה: מעכשיו אנחנו אומרים שבשבוע הבא אנחנו מקיימים דיון אצלכם, או אצל שוקי או אצלך במחוז.

גאלב מג'אדלה: אנחנו רוצים לשמוע הצעות קונקרטיות בשבוע הבא.

גאלב מג'אדלה: אחר כך אני רוצה להביא את זה לממשלה.

גאלב מג'אדלה: אפרתי, אני מכיר אותך, אתה זוכה לשבחים ממני בהרבה מקומות ואתה אפילו לא יודע.

גאלב מג'אדלה: אני רואה מינהל אחר, לפחות בשנה וחצי שאני כאן.

גאלב מג'אדלה: אני מכיר מינהל שהתעלל בי כשרציתי להקים מוסד ציבורי, שקוראים לו מועצת פועלים.

גאלב מג'אדלה: התעלל בי 17 שנה.

גאלב מג'אדלה: בשנתיים האחרונות אני מכיר מינהל אחר, ואתה יודע מה, אני מצדיע לו.

גאלב מג'אדלה: אבל הגיע הזמן להגיע לפתרונות ולקצר תהליכים.

גאלב מג'אדלה: אני לא רוצה לעשות פוליטיקה כאן, אבל בשביל להקים התנחלות הצטרכו בשבוע.

גאלב מג'אדלה: אנחנו, כדי לשמור על העיר לוד, שבה יש שני עמים, צריכים שלושה ימים, לא שבוע.

גאלב מג'אדלה: זה הכי רגיש שאפשר.

גאלב מג'אדלה: אנחנו רוצים שכולנו נישן בלילה בשקט ונהיה גאים במה שאנחנו עושים.

גאלב מג'אדלה: תודה רבה.

יורם מרציאנו: מי בוועדה?

גאלב מג'אדלה: כל מי שרוצה, אנחנו לא מחפשים כבוד.

גאלב מג'אדלה: תרכז אותה תחתי.