ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 17, פרוטוקול מספר 18, 2006-06-06 09:30

משה שרוני: שלום, אני פותח את הישיבה בנושא צו פעוטות בסיכון.

משה שרוני: אני מבקש מגב' אהובה קרוקבר להציג את הנושא.

אהובה קרקובר: את צו פעוטות בסיכון אנחנו מפעילים כבר שנה רביעית.

אהובה קרקובר: החוק הזה מדבר על ילדים בגילאי 0-3 שמוגדרים כילדים בסיכון, על פי הגדרות הקיימות בחוק.

אהובה קרקובר: לפני כן היו לנו גם הגדרות של המשרד, אבל החוק בא להבטיח שאותם הילדים שמוגדרים בסיכון יהיו תחת כיסוי תקציבי.

אהובה קרקובר: אם בעבר כאשר הגיעו אלינו ילדים שהיינו צריכים להעביר אותם למעון יום, היינו נתקלים בבעיית תקציב.

אהובה קרקובר: החוק הזה דומה במשהו לחוקי הביטוח הלאומי.

אהובה קרקובר: הוא מבטיח כי עבור כל סידור אנחנו נקבל את התקציב.

אהובה קרקובר: אני אומרת כי הוא דומה במשהו, כי מלכתחילה אנחנו מקבלים תקציב מסוים, וזה לא פתוח לגמרי.

אהובה קרקובר: עם זאת, והיה ואנחנו נוכיח כי חרגנו מהתקציב מאחר והפעוט הוא בסיכון, אנחנו נקבל את הכיסוי התקציבי.

אהובה קרקובר: הדבר הזה הוא בעל חשיבות מאוד גדולה, מאחר שיש דגש מאוד גדול על הילדים בגיל הרך.

אהובה קרקובר: זאת התשתית.

אהובה קרקובר: אם הילד כבר בשנים הראשונות שלו נמצא בסיכון, מסיבה של אי יכולת תפקוד ההורים או מסיבה של עיכוב התפתחותי שלו, עדיף לטפל בדברים האלה בגיל מאוד צעיר.

אהובה קרקובר: החוק הזה הובא בעבר בחוק ההסדרים, ועם פרישתה של חה"כ לשעבר תמר גוז'נסקי הוא יצא מחוק ההסדרים, ואנחנו קיבלנו להפעיל אותו בהדרגה במשך 5 שנים.

אהובה קרקובר: אנחנו לקחנו על עצמנו להפעיל אותו בהדרגה במשך 4 שנים, כדי שבשנה החמישית תהיה לנו למידה טובה של החוק, ויהיה לנו ידע מספיק מוצק בנושא החוק.

אהובה קרקובר: בשנה הראשונה החלנו אותו על יישובים בקו התפר בצפון, יישובי יהודה ושומרון, יישובים שהוגדרו בסדר עדיפות לאומית, אותם יישובים שהמדינה הגדירה אותם כיישובים חלשים יותר.

אהובה קרקובר: בשנה השנייה החלנו זאת על יישובי הנגב, כולל היישובים הבדואים המוכרים ושאינם מוכרים.

אהובה קרקובר: בשנה השלישית, אנחנו בחרנו לסיים את אזור הצפון.

אהובה קרקובר: היום אנחנו בשנה הרביעית, ואנחנו נמצאים באזור המרכז.

אהובה קרקובר: ישנם שני יישובים ששייכים למחוז חיפה, זרזיר וחדרה, שהם הופיעו בוועדה בשנה שעברה, אבל בגלל טעות סופר הם לא הופיעו בפרסום ברשומות.

אהובה קרקובר: כדי להבטיח שהם ייכנסו, אנחנו מחזירים אותם.

אהובה קרקובר: הופנתה תשומת לבי קודם, שהיישוב אלעד נכנס בטעות כאן.

אהובה קרקובר: אנחנו הכנסנו אותו בשנה שעברה כבר למרות שהוא באזור המרכז, מאחר והיה שם גידול מאוד גדול של תושבים בהיקף של 64%, עם הרבה מאוד ילדים.

אהובה קרקובר: מצאנו לנכון להקדים ולהכניס אותו לתוכנית כבר בשנה שעברה, מה גם שהיה לנו כיסוי תקציבי מתאים.

אהובה קרקובר: יש לנו גם היום דברים שאנחנו צריכים לשפר.

אהובה קרקובר: מצאנו לנכון לעשות את השיפור לאחר שכל החומר נמצא.

אהובה קרקובר: ורד, שהיא מפקחת ארצית על שירות ילדים ונוער, תוכל לפרט יותר.

ורד רוטפוגל: החוק הזה חל על 3 מחוזות של משרד העבודה והרווחה.

ורד רוטפוגל: אנחנו נערכנו להפעלה של החוק בתוך המחלקה לשירותים חברתיים.

ורד רוטפוגל: ההפעלה הזאת דורשת למידה של החוק, תכנון בנושא של הקמת הוועדות וקשרים עם המשרדים הרלוונטיים, במיוחד עם משרד הבריאות.

ורד רוטפוגל: ההפעלה של החוק צריכה להיות מלווה בלמידה, כי מתעוררות שאלות כאלה ואחרות סביב החוק הזה.

ורד רוטפוגל: כבר עכשיו אנחנו יודעים יותר מהניסיון בהפעלתו בדרום ובירושלים.

ורד רוטפוגל: כאשר נחיל אותו בכל הארץ ותהיה לנו תמונה רחבה יותר, הן בראייה של הפעלה והן בראייה של בקרה, אז נוכל לדעת אם אנחנו רוצים בשינויים בהיערכות.

ורד רוטפוגל: כרגע זה בהליך של הפעלה ולמידה.

משה שרוני: כמה זמן יימשך תהליך הלמידה?

ורד רוטפוגל: מחוז הצפון עכשיו מכניס את הילדים על פי החוק.

ורד רוטפוגל: מחוז ירושלים התחיל לעשות זאת רק בשנה האחרונה.

ורד רוטפוגל: ברגע שמחוז המרכז ייכנס לתוכנית והילדים יהיו במסגרת החוק מהראשון לספטמבר 2006, אני מניחה שלקראת סוף 2007 תהיה לנו תמונה רחבה יותר על תהליך ההפעלה.

ורד רוטפוגל: אנחנו כבר עשינו דיוני ביניים בכל הנוגע להפעלת החוק, אבל זה עדיין במסגרת למידה פנימית.

ורד רוטפוגל: אנחנו רוצים תמונה רחבה יותר.

אברהם רביץ: ירושלים נמצאת בתוך העניין, אבל היא לא מופיעה בנייר שלכם.

ורד רוטפוגל: ירושלים כבר נכנסה לתוכנית.

ורד רוטפוגל: גם כל אזור הצפון נכנס כבר בשנה שעברה.

מיכל ברגר: החוק התקבל בצורה כזאת שיצא מחוק ההסדרים, כאשר הוא משמיט חלק מעילות הסיכון, שאנחנו היינו שמחים לראות אותם בתוך החוק.

מיכל ברגר: יש כמה סעיפים שבוטלו, סעיפים שנוגעים לעולים חדשים ולמשפחות מרובות ילדים.

מיכל ברגר: הקריטריונים למצבי הסיכון, צומצמו.

משה שרוני: האם אי אפשר לתקן את זה?

מיכל ברגר: אפשר להציע, אבל זה עניין תקציבי.

משה שרוני: את לא צריכה לחשוב על השיקול התקציבי.

משה שרוני: המלומדים כאן ידאגו לזה.

משה שרוני: אתם רק תציעו.

מיכל ברגר: אנחנו מציעים את זה בדיונים פנימיים, לפני שאנחנו מגיעים לתיקוני חקיקה.

מיכל ברגר: אין טעם שנשב פה ונתכתש.

משה שרוני: אני לא אומר שתשבי כאן ותעשי את זה, אבל אם צריכים לעשות כמה תיקונים לטובת העניין, יש לעשות את זה.

אברהם רביץ: אני יכול לתרום משהו.

אברהם רביץ: יש לנו סדרה של דיונים מול אנשי האוצר.

משה שרוני: למה אנחנו אומרים מול פקידי האוצר?

משה שרוני: פקידי האוצר הם פקידים שמבצעים מדיניות של שר האוצר.

אברהם רביץ: בסופו של יום כאשר אנחנו מגיעים לוועדה, אנחנו לא יכולים, לפי התקנון וסדרי ניהול, לבוא עם דעה פרטית שלנו, אלא עם דעה שהיא מתואמת עם שר האוצר.

אברהם רביץ: לו היינו יכולים לבוא עם דעה שלנו, היינו מכניסים את כל הפרמטרים שאנחנו חושבים שהם חשובים מאוד.

מיכל ברגר: חלק מתהליך הלמידה, זה גם השינויים במובן הזה.

משה שרוני: קודם כל מגיע להם תודה על שהם הקדימו את זה.

מיכל ברגר: כל הפעלת החוק הזאת היא לפנים משורת הדין.

מיכל ברגר: החוק היה אמור להיות מוקפא לתקופה מאוד ארוכה.

מיכל ברגר: כולנו שמחנו להפעיל אותו גם במכונת מצומצמת.

מיכל ברגר: גם הפריסה היתה מהירה ולפני הזמן.

משה שרוני: מה היקף התקציב לשנת 2006?

אהובה קרקובר: אני לא יכולה להגיד לך את המספר המדויק, אני רק יכולה להגיד לך שיש לנו מספיק תקציב.

אהובה קרקובר: אנחנו לא במצוקה תקציבית.

אהובה קרקובר: לכן גם יקבל עלינו להציע אוכלוסיות נוספות.

אהובה קרקובר: תמיד נוכל לבוא לאוצר ולומר, כי יש לנו קצת.

אהובה קרקובר: זה מה שהאוצר אוהב.

אהובה קרקובר: תמיד נוכל לומר, כי יש לנו מספר מכסות שעדיין לא ניצלנו.

אהובה קרקובר: אז יהיה לנו יותר קל להרחיב את החוק.

אהובה קרקובר: אנחנו מאוד מקפידים על כך שהחוק יבוצע כלשונו, כדי שכאשר נבוא לבקש שינויים בחוק לא תהיה למישהו עילה שלא פעלנו כלשון החוק.

אהובה קרקובר: אנחנו מקיימים למידה מאוד מוקפדת, כדי שנבוא בידיים נקיות ונוכל להגיד שיש לנו את הזכות לבקש עוד.

וילמה מאור: בכל זאת, כמה מכסות הוקצו בשנת 2006?

אהובה קרקובר: עוד 1,000 מכסות אנחנו מקבלים כל שנה למטרה הזאת.

וילמה מאור: כמה יש עד היום?

אהובה קרקובר: בסביבות 14,000 מכסות.

אהובה קרקובר: עכשיו נצטרך לבוא בדברים לאוצר, ולראות איך אנחנו מתקדמים הלאה.

אהובה קרקובר: 1,000 מכסות בכל שנה מתאימות לתקופת ההחלה הראשונית.

אהובה קרקובר: אחר כך נצטרך לראות, האם אנחנו נמשיך לקבל תוספת של 1,000 מכסות כל שנה, או האם נציג הצעות של שינויים שיחייבו יותר מכסות או פחות.

וילמה מאור: אני מבינה, שעד שנת 2008 יינתנו 1,000 מכסות בכל שנה.

אהובה קרקובר: כן.

גיל שבתאי: יש דבר ששמנו אליו לב רק עכשיו.

גיל שבתאי: האם יכול להיות שחיפה נשמטה מהצווים הקודמים?

אהובה קרקובר: לא נראה לי.

אהובה קרקובר: כמו שאמרתי לך לפני ישיבה, אחרי הצו הזמן הזה יהיה לרשותנו ואנחנו נעבור ונעשה סריקה מלאה.

אהובה קרקובר: אנחנו צריכים לבדוק כל מיני דברים, בייחוד לאחר איחוד הרשויות.

אהובה קרקובר: איך שלא יהיה אנחנו נעמוד בלוח הזמנים.

אהובה קרקובר: אם חיפה חסרה, תוסיפו את זאת בפרוטוקול.

אהובה קרקובר: חבל לחכות.

גיל שבתאי: אם היו"ר והוועדה מאשרים זאת, אנחנו נוסיף את חיפה.

אהובה קרקובר: תוסיפו זאת לפרוטוקול.

אהובה קרקובר: אם אכן זה כך, זה מכוסה.

משה שרוני: אנחנו מאשרים את הכל.

משה שרוני: תמשיכו לעשות דברים טובים ואנחנו נהיה מאחוריכם.

משה שרוני: תודה רבה, הישיבה נעולה.