ועדת הכספים, כנסת 17, פרוטוקול מספר 44, 2006-05-30 14:00

יעקב ליצמן: שלום לכולם, אני פותח את ישיבת הוועדה.

יעקב ליצמן: הנושא על סדר היום – חוק התקציב.

יעקב ליצמן: אני מקדם בברכה את שר השיכון, ידידי, מאיר שטרית, את מנכ"ל המשרד – אריה בר, מנכ"ל המנהל.

יעקב ליצמן: אנחנו דנים בתקציב כל היום.

יעקב ליצמן: ועדת הכספים לא יכולה לדון על כל משרדי הממשלה, אין זמן.

יעקב ליצמן: לקחתי 5-6 משרדים הכי חשובים, לדעתי- חינוך ורווחה, בהיעדר שר.

יעקב ליצמן: עלו כל מיני נושאים.

יעקב ליצמן: כמובן ששיכון הוא גם אחד המשרדים הכי חשובים, בגלל הנושא החברתי.

יעקב ליצמן: דירה קובעת גם את המצב החברתי-סוציאלי של האדם.

יעקב ליצמן: לכן אני רואה חשיבות גדולה בנושא.

יעקב ליצמן: הדיון יהיה מחולק לשניים – על תקציב המשרד, ואחר כך נעבור למנהל.

יעקב ליצמן: שני נושאים מאד חשובים.

יעקב ליצמן: בנושא השיכון אני רוצה להעיר שני דברים: אל"ף, אני שמח שקראתי ושמעתי שכבוד השר רוצה לקדם את נושא הדירות להשכרה.

יעקב ליצמן: ברוך הבא לנושא.

יעקב ליצמן: אני רוצה להזכיר לך שהראשון שדחף לזה דווקא היה האדמו"ר מגור, זכרונו לברכה, בשנת 79.

יעקב ליצמן: הוא דחף את זה כפתרון, ואפילו התקין תקנות לחסידי גור לגבי דירות, ועשה כל מיני דברים.

יעקב ליצמן: הדבר השני – בנושא של מענקים בפריפריה.

יעקב ליצמן: אני בטוח שהשר יתייחס לשני הנושאים.

יעקב ליצמן: שני הדברים האלה – אני מקווה שהאוצר לא מתנגד למענקים בפריפריה.

יעקב ליצמן: הנושא הזה מאד חשוב.

יעקב ליצמן: אני אזכיר לכם, חברי הקואליציה, שבקואליציה הקודמת, מי שהצביע לבטל את המענקים – בכה על כך שלוש שנים.

יעקב ליצמן: היתה אופוריה אז והכניסו את הכל, עד שתפסו את ההרס.

יעקב ליצמן: גם הנושא של שכר דירה- הרס גדול.

יעקב ליצמן: אדוני השר, בבקשה.

מאיר שטרית: תודה ליושב הראש, ושלום לחברים שכאן – כחבר ועדת כספים ותיק אני מכיר את הנהלים, כדי לצמצם את התצוגה ולעשות אותה חלקית, כדי להסביר את העקרונות והעיקרים.

מאיר שטרית: אני רוצה לקדם בברכה את מנכ"ל המשרד, אריה בר, ואת מנכ"ל מנהל מקרקעי ישראל, מר יעקב אפרתי.

מאיר שטרית: אני רוצה, ברשותכם, בכמה מילים להתייחס לנושא משרד השיכון, ואחר כך נעבור למנהל.

יעקב ליצמן: נוכל לעשות את שניהם יחד.

מאיר שטרית: אני באמת שמח על כך שניתנה לי הזכות להיות שר הבינוי והשיכון שגם אחראי על מנהל מקרקעי ישראל כי עד היום מנהל מקרקעי ישראל הסתובב במחוזות זרים לגמרי, כאשר מקומו הטבעי הוא משרד השיכון.

מאיר שטרית: בעצם, לא ניתן להפריד בין שני האיברים הללו שיש להם משימה אחת: לתכנן ולפתח את ההתיישבות בארץ ואת היכולת לתת תשובות ומענות לדיור ולפיתוח של מדינת ישראל.

מאיר שטרית: כשהם היו מופרדים זה יצר מצב של נזקים לשני הצדדים – גם למשרד השיכון וגם למנהל, מחוסר סינכרוניזציה בין השניים.

מאיר שטרית: לפעמים אפילו היו כפילויות.

מאיר שטרית: נדמה לי שהחיבור בין שניהם למשרד אחד, כמו שנעשה עכשיו וכמו שכבר היה בעבר, נותן למשרד השיכון ולמנהל יכולת לסנכרן ביניהם את הפעילות ולהגיע, אני מקווה, לתוצאות הרבה יותר טובות, הן מבחינת המדינה והן מבחינת האזרחים.

מאיר שטרית: הדבר השני שאני רוצה לומר – שיש בפני הגופים האלה יחד משימות די כבדות, עם יחסית די מעט כלים שיש בידי משרד השיכון.

מאיר שטרית: אני מכיר את משרד השיכון למעלה מ-32 שנה, עוד כראש עיר, מקרוב מאד, ולאחר מכן בכובעים שונים – בממשלה, ובכנסת.

מאיר שטרית: מאחר ולא הייתי קשור למשרד השיכון עד עכשיו הופתעתי, לצערי, לרעה, מההתדרדרות שחלה ביכולות של משרד השיכון לבצע.

ראובן ריבלין: הכל בגלל הליכוד, אדוני.

מאיר שטרית: לא משנה בגלל מי – התדרדרות גדולה ביכולתו של משרד השיכון, באמצעים שעומדים לרשותו.

מאיר שטרית: בעיניי, היותר חמור הוא העובדה שבתהליך הזה, הנפגעים העיקריים היו אלה שהם החלשים בחברה, חסרי היכולת .

מאיר שטרית: הנתונים שלי מראים שכל התקציבים שהיו מיועדים לאוכלוסיות החלשות קוצצו בצורה דרסטית ללא שום היגיון, והכספים הלכו למקומות אחרים, כנראה.

מאיר שטרית: על כל פנים, הם הפכו להיות שוליים מבחינת היכולת של המשרד לתת תשובות לאוכלוסיות החלשות.

מאיר שטרית: בשנים האחרונות, הקיצוץ והפגיעה בהם הוחמרו מאד.

מאיר שטרית: מספיק אם אציין, למשל, שתקציב שיקום השכונות החברתי לשנה במשרד השיכון בשנת 2006 עומד על סך הכל 11 מיליון שקל.

מאיר שטרית: תקציב חידוש של שכונות ותיקות, שם גרים רוב אזרחי המדינה – שכונות של בתים ישנים שקיימים 30 ו-40 שנה בתנאים לא הכי טובים שבעולם, ובכל העולם כולו, משרדי הממשלה הרלבנטיים פועלים חזק כדי לחדש את השכונות האלה, להחיות אותן, לאפשר כניסה מחדש של זוגות צעירים לאותן שכונות.

מאיר שטרית: אלה מקומות שמתרוקנים מצעירים.

מאיר שטרית: צריך השקעות ממשלתיות.

מאיר שטרית: אז מפנים תקציב לחידוש השכונות.

מאיר שטרית: והתקציב הוא תקציב מאד מבוטל – 1.4 מיליון שקל.

מאיר שטרית: זה פשוט לעג לרש.

אמנון כהן: זה לעיר אחת.

מאיר שטרית: בית אחד.

מאיר שטרית: אותו הדבר לגבי התקציב המיועד לשיקום שכונות פיזי – תקציב שיקום שכונות פיזי בכל 76 השכונות במדינת ישראל שנמצאות בתהליך השיקום, עומד על 48 מיליון שקל.

אמנון כהן: הראשון שדיברת – זה שיקום שכונות חברתי, 11 מיליון.

מאיר שטרית: כן.

שלי יחימוביץ': יש flat על משרד השיכון?

שלי יחימוביץ': כמה?

מאיר שטרית: כן.

מאיר שטרית: 8 מיליון שקל, ממה שנשאר מהתקציבים כבר אי אפשר לקצץ.

יעקב ליצמן: כמעט כל התקציב של שיקום שכונות.

מאיר שטרית: כבר לא נותר ממה לקצץ.

מאיר שטרית: אני חושב שהדבר הזה מחייב שינוי מוחלט.

מאיר שטרית: כיוון שאת התקציב השנה נצטרך לאשר as is, אני לא רואה שנוכל לעשות שינויים בתוך התקציב, אבל אני מקווה שבמהלך השנה הזו נוכל לעשות שינויים חדים פנימה בתוך התקציב, לאחר שהתקציב יאושר.

מאיר שטרית: אבל בגדול, הכוונה היא לעשות שינויים גדולים מאד בכל המישור הזה של תקציב משרד השיכון, ביעדים שלו, בנושאים שהוא מטפל בהם, וכנ"ל לגבי מנהל מקרקעי ישראל, שתכף נדבר ביתר פירוט.

מאיר שטרית: נציג נתונים קונקרטיים שמראים מה קרה לתקציבי משרד השיכון בתחומים השונים וגם החדשים.

מאיר שטרית: באופן מעשי אני יכול להגיד שהמרחק בין הזוגות הצעירים לבין הדירות גדל מאד מאד.

מאיר שטרית: בהשוואה לשנת 2001, שנת 2005 מספר מבצעי המשכנתאות, אלה שקיבלו תעודת זכאות, אלה שמימשו את הזכאות שלהם, קטן ב-57% בהשוואה ל-2001.

מאיר שטרית: זאת אומרת, יש מצוקה מאד גדולה של הרבה מאד אנשים שאינם יכולים לממש את המשכנתא שלהם, כי הפער בין המשכנתא למחיר הבית גדל מאד.

מאיר שטרית: אשים לא יכולים לעמוד בהחזרים, ולכן גם לא יכולים להגיע לבית, וגרים בכל מיני פתרונות – חלקם אצל ההורים, חלקם זמניים, וחלקם אחרים.

מאיר שטרית: יש בארץ 2,500 משפחות שקיבלו תעודה שכתוב עליה שהם זכאים לדיור ציבורי בשכירות סוציאלית.

מאיר שטרית: חלקם מחכים 5 שנים ויותר.

מאיר שטרית: אין שום פתרונות עבורם, אין.

מאיר שטרית: הדבר היחיד שהמדינה מוכנה להציע זה השתתפות בשכר דירה.

מאיר שטרית: עד לא מזמן, ההשתתפות בשכר דירה עמדה על 1,070 שקל בערך, וקוצצה לאחרונה לכל החדשים שהצטרפו בחצי.

מאיר שטרית: זאת אומרת, אלה שזכאים כבר מקבלים רק 530 שקל, ולעומת זאת, כל אלה שהם מתחת ל- 1,400 נקודות – בוטלה זכאותם והפכה להיות אפס.

מאיר שטרית: זאת אומרת, היום - מי שבכלל אין לו 1,400 נקודות לא עומד בקטגוריה.

שלי יחימוביץ': מתי זה קרה, ב- 2003?

מאיר שטרית: 2002.

שלי יחימוביץ': זאת אומרת שבזה ביבי לא אשם.

מאיר שטרית: לא.

מאיר שטרית: הוא לא היה שר האוצר אז.

חיים אורון: בכל מקרה זה מתחלק על ביבי, סילבן ומאיר שטרית.

חיים אורון: אתה היית בתוך העסק.

מאיר שטרית: אף פעם לא התחמקתי.

מאיר שטרית: בתוכנית הכלכלית ב- 2003 לא נגענו בשום קצבה, בשום חלש, שום קיצוץ, להוציא דבר אחד - קצבאות הילדים.

מאיר שטרית: הכל קוצץ ב- 2002, אלא מאי?

מאיר שטרית: כל הגזירות נכנסו לתוקף שנה מאוחר יותר .

מאיר שטרית: לכן זה לא בצדק מה שעשו כאילו ביבי הוא אחראי על הכל.

מאיר שטרית: הצעדים שעשינו לא היתה ברירה כי אחרת המשק היה מתמוטט.

יעקב ליצמן: ביבי לא אחראי על הכל.

יעקב ליצמן: טומי לפיד גם אחראי.

יעקב ליצמן: הוא הלך הביתה בגלל זה.

יעקב ליצמן: הוא טען שאגודת שחמט יותר חשובה מתרופות.

מאיר שטרית: ציינתי על קצה המזלג כדי להדגיש איפה הכשלים.

מאיר שטרית: לכן, בכוונתי – ואני מקווה שאוכל לעמוד בזה - לעשות שלושה דברים בתחום השיקום.

מאיר שטרית: אחד מהם: בניית דירות להשכרה.

מאיר שטרית: ב-99 בזמן ממשלת ברק, כחבר כנסת באופוזיציה העברתי את חוק דיור להשכרה, שעבר בקריאה טרומית, אושר לקריאה ראשונה בוועדת הכלכלה.

מאיר שטרית: לצערי, הכנסת התפזרה.

מאיר שטרית: נהייתי שר והחוק מת.

מאיר שטרית: אני מתכוון לחדש את החוק כהצעת חוק ממשלתית ולטפל בכך שתהיה בארץ בניית דירות להשכרה.

מאיר שטרית: ברשותכם, אני רוצה שתי דקות להסביר את העניין הזה.

מאיר שטרית: הוא חשוב ביותר בעיניי, והוא ייצור מהפכה בתחום הדיור בישראל.

מאיר שטרית: מה הרעיון?

מאיר שטרית: היום, זוגות צעירים, בלית ברירה, מאחר ואין היצע של דירות להשכרה באופן פרטי אלא רק, בעצם, על בסיס אישי - אדם שיש לו דירה שניה או שלישית –משכיר אותה לאנשים.

מאיר שטרית: וכך, אנשים יכולים להעלות את המחיר איך שהם רוצים.

מאיר שטרית: אנשים לפעמים נדרשים לעזוב את הדירה בהודעה תוך חודש או חודשיים, מהיום למחר, ולכן אף פעם אין להם ביטחון.

מאיר שטרית: לכן, מה עושים אנשים?

מאיר שטרית: - כל אחד רוצה לרכוש דירה, שיהיה לו גג מעל ראשו, ושלא יפנו אותו.

מאיר שטרית: לכן, בלית ברירה, הם מגייסים את כל הקפיטל שהם יכולים, שמים אותו ב- 4 קירות.

מאיר שטרית: וגם - קחו בחשבון שזוגות לא רוצים לעבור שוב, אז הם גם קונים מלכתחילה בית גדול יותר, בן 4 חדרים ומעלה, כדי שהזוג לא יצטרך לעבור אחרי שנתיים –שלוש, כאשר יש לו ילד או שניים.

מאיר שטרית: לכן, מלכתחילה הם קונים בית יותר גדול ממה שהם צריכים.

מאיר שטרית: התוצאה היא שלא יכולים להחזיר משכנתאות.

מאיר שטרית: חלקם, אגב, מסתבך.

אמנון כהן: - - -הבנק לוקח לו את הדירה.

מאיר שטרית: כזכור, כשר משפטים טיפלתי בחוק המשכנתאות.

מאיר שטרית: ביטלתי את היכולת של עורכי הדין לזרוק בקלות - -

יעקב ליצמן: זה אחד הדברים הכי גדולים שעשית.

מאיר שטרית: ברוך השם.

מאיר שטרית: בעיניי זה היה סדום ועמורה ממש - על חובות של 2,000 דולר היו מגישים חשבונות של 50 אלף דולר.

מאיר שטרית: זו היתה בושה למדינת ישראל,בעניי, והחוק נתן לזה תוקף.

מאיר שטרית: ביטלתי את זה בזמנו.

מאיר שטרית: אז אנשים גם מסתבכים בהחזרים.

מאיר שטרית: לכן, בלית ברירה, בעצם, הם עושים את זה.

מאיר שטרית: נניח שיש להם את הכסף, הם קונים את הבית ולא מסתבכים.

מאיר שטרית: הם משלמים את רוב המשכורת של שני בני הזוג למשכנתא.

מאיר שטרית: יש להם בקושי ממה לחיות בתקופה הכי קריטית לזוג הצעיר, כשהוא מגדל ילדים, כשהוא צריך לחנך אותם, לטפל בהם.

מאיר שטרית: אני אומר: למה הדבר הזה?

מאיר שטרית: למה הגזירה הזו?

מאיר שטרית: בכל העולם כולו זה השתנה.

מאיר שטרית: בארצות הברית, בכל ארצות אירופה.

מאיר שטרית: זה השתנה, בגדול.

מאיר שטרית: לכן למדתי את החוק האמריקאי בזמנו, ואת החוק הגרמני ואת החוק הצרפתי, נפגשתי עם שרי שיכון אמריקאים וצרפתים ולמדתי איך הם עובדים.

מאיר שטרית: אמרתי שאנחנו לא צריכים להמציא את הגלגל כמדינה צעירה, אנחנו יכולים ללמוד מאחרים, זו לא בושה.

מאיר שטרית: הגשתי חוק, ועל פי הצעת החוק שלי, שגם אביא אותה מחדש –נאמר שכאשר בונים בנין, זה התנאי – כי היום, לצערי, מי שבונה בנין יודע, לא כדאי לך, כלכלית, לבנות להשכרה.

מאיר שטרית: התשואה להשכרה לא מכסה לך את מחיר המימון של הכסף.

מאיר שטרית: לכן ההצעה שלי שאם בונים בנין להשכרה, שכולו להשכרה ל-25 שנה לפחות, זאת אומרת – אתה לא יכול למכור שום דירה בבנין הזה 25 שנה, אתה תקבל הטבות מס כאלה שהכסף שהשקעת בפרויקט ייתן לך תשואה יותר גבוהה מאשר התשואה האלטרנטיבית בבנק או באגרות חוב ממשלתיות.

אלי אפללו: איך זה מתבטא?

מאיר שטרית: הנחות מס.

מאיר שטרית: אני אפרט כנגיע לחוק.

ראובן ריבלין: היה חוק כזה בכנסת ה-11.

מאיר שטרית: נכון, אמרתי.

מאיר שטרית: במידה והחוק יעבור תבינו את היפה שבעניין.

מאיר שטרית: לא צריך כאן כסף של המדינה.

מאיר שטרית: גרוש לא.

מאיר שטרית: למה?

מאיר שטרית: כל הקופות המוסדיות, שכל אחת מחזיקה היום מאות מליארדי שקלים – מה הן עושות בכסף?

מאיר שטרית: או שהשקיעו פעם באגרות חוב ממשלתיות – 95% מהכסף של קופות הפנסיה, או שמשקיעים את זה בבורסה - במקרה הטוב בקרנות נאמנות,אין להם הרבה אלטרנטיבות.

מאיר שטרית: הנכס של חצי מכל הקופות המוסדיות זה נכס מניב, ארוך טווח, שעליו, אם התשואה גבוהה – זה הכי טוב.

מאיר שטרית: טוב להם, טוב למשקיעים, טוב לאזרח וטוב למדינה.

מאיר שטרית: האוצר תמיד התנגד לחוק הזה, לכאורה מזווית ראיה צודקת - שאם נותנים הטבות מס, מקטינים את הכנסות המדינה.

מאיר שטרית: אני אומר: חברים, זה לא הגיוני.

מאיר שטרית: צריך לשנות את זה.

מאיר שטרית: למה?

מאיר שטרית: הגישה היא בדיוק הפוכה, ב- 180 מעלות.

מאיר שטרית: כי מה האלטרנטיבה?

מאיר שטרית: – ברגע שאין אפשרות לבנות, ואני מדבר על עשרות אלפי דירות להשכרה, אז לא בונים כלום.

מאיר שטרית: אתה לא בונה דירות להשכרה – אתה לא מקבל מס.

מאיר שטרית: ידוע הרי שמתוך מחיר דירה, הערך של המסים הוא בין 40 ל-50 אחוז מערך הדירה.

מאיר שטרית: אז מה הועילו חכמים בתקנתם?

מאיר שטרית: – אתה לא יוצר מקומות עבודה, אתה לא מקבל הכנסות ממס, כי בונים בפולין, בהונגריה, ברומניה.

מאיר שטרית: בכל מקום, ולא באר.

מאיר שטרית: ואני אומר שזה צריך להיות הפוך.

מאיר שטרית: אני רוצה להביא לכאן משקיעים מחוץ לארץ, חוץ מהישראלים, שיהיה כדאי להם להשקיע, לא מציונות אלא שהתשואה על ההשקעה שלהם תהיה יותר טובה.

מאיר שטרית: אז נניח שהאוצר יקבל במקום 40 או 50 אחוז מס – רק 30 אחוז.

מאיר שטרית: עדיין הוא מקבל הרבה מאד כסף.

מאיר שטרית: כמו שאמר פעם מישהו: אני מעדיף למכור 1000 זוגות ג'ינס ליום ולהרוויח דולר על כל אחד מאשר למכור זוג ג'ינס אחד ביום ולהרוויח עליו יותר, כי הרווח הרבה יותר גדול.

מאיר שטרית: והחשוב מכל - אתה פותר את כל בעיות המצוקה בארץ, כי אז אתה יכול לכוון לדירות בהשכרה גם אנשים חסרי יכולת.

מאיר שטרית: איך עובדים בארצות הברית בעניין הזה?

מאיר שטרית: – משרד השיכון יכול להפנות.

מאיר שטרית: אדם שוכר בית אצל גורם מסוים שבנה בית להשכרה, ואגב, בעל הבית מתחזק את הבניין, את חדרי המדרגות, את הגינה ברמה גבוהה, וגרים בו אנשים שונים.

מאיר שטרית: לא כל אדם חלש הוא בעייתי.

מאיר שטרית: אדם שאין לו יכולת בשלבים הראשונים של חייו – הוא לא בהכרח בעייתי.

מאיר שטרית: אתה שולח אותו לשם, וקובע שבעל הבית יגבה X אחוז מתוך שכרו.

מאיר שטרית: את היתר- משרד השיכון משלם לפי רשימה לבעל הבניין.

מאיר שטרית: התוצאה היא שהמדינה משתתפת בעצם בשכר הדירה.

מאיר שטרית: היא לא בונה דירות.

מאיר שטרית: אנשים חיים כמו בני אדם, בתוך אוכלוסיות נורמליות, בתוך דירות טובות, בשכונות טובות שמתוחזקות טוב, יש עתיד לילדים שלהם, הם חיים באווירה טובה, במקום טוב, ואז לא מרכזים את כל המצוקה במקום אחד, הורסים בית אחד עם 16 דירות שבכל אחת מהן יש 8 ילדים בכל דירה, והוא הופך להיות גהינום אחד לכולם.

מאיר שטרית: רבותיי, את זה אני מתכוון להביא לחקיקה בהקדם האפשרי.

קריאות: - - -

מאיר שטרית: העניין הוא של מדיניות, ומי שחולק על המדיניות אני מציע לו לקרוא את מצע "קדימה"' שאני כתבתי אותו עם המועצה הכלכלית – חברתית.

מאיר שטרית: כתוב שם ש "קד'ימה" מתחיבת להעביר את חוק דירות להשכרה כדי לאפשר היצע של דירות להשכרה.

אמנון כהן: - -

מאיר שטרית: אני התכוונתי להיות באוצר, אבל שם - -

יעקב ליצמן: פקידי האוצר הם לא מ "קדימה".

מאיר שטרית: אבל מי שקובע את המדיניות זה השרים.

יעקב ליצמן: זה פקידי האוצר.

מאיר שטרית: לא.

מאיר שטרית: פקידי האוצר עושים את עבודתם נאמנה, ואין לי שום דבר נגדם, אבל מדיניות צריכה להיקבע על ידי שרים, והם צריכים לעמוד מאחוריה.

מאיר שטרית: פקידים – תפקידם לבצע, אבל השרים צריכים לקבוע את המדיניות, אין על זה שום ויכוח.

מאיר שטרית: מותר להם, ורצוי שהם יגידו את דעתם, גם כשהיא חולקת על השר, אבל תפקידו של השר להחליט, ולעמוד מאחורי המדיניות, כי הוא צריך להיות אחראי עליה, על התוצאות של המדיניות שלו.

מאיר שטרית: זה תפקיד של השר, לא של הפקידים.

מאיר שטרית: מאחר והייתי שר אוצר, והייתי גם שר במשרד האוצר - לא תראו לי פעם אחת אפילו שהאשמתי פקיד.

מאיר שטרית: להפך.

מאיר שטרית: נתתי להם גיבוי מלא.

מאיר שטרית: החלטות היו שלי ואני הייתי אחראי, אם הם עשו משהו תחת אחריותי.

מאיר שטרית: אני הייתי האחראי.

מאיר שטרית: העניין השני - אני מתכוון להפוך באופן דרסטי את ההשקעות באוכלוסיות החלשות, אני חושב שזה אינטרס ממדרגה ראשונה של המדינה.

מאיר שטרית: אני אמצא את הדרך כיצד להשיג את המשאבים לכך.

מאיר שטרית: השנה אני לא יכול לעשות הרבה .

מאיר שטרית: לקראת 2007 אני יכול לשנות באופן מהותי.

מאיר שטרית: גם השנה אני מקווה שאני יכול לעשות הסטות תקציב, כדי לשפר את היכולת והתנאים.

מאיר שטרית: דבר שלישי - אני חושב שאין שום ערך להשקיע 48 מיליון ב- 76 שכונות.

מאיר שטרית: המשמעות היא שאתה נותן לכל שכונה 300 אלף, 400 אלף שקל.

מאיר שטרית: זו בדיחה.

מאיר שטרית: אני מעדיף לעשות, אולי, פחות שכונות, אבל כל שכונה שאני עושה – לעשות אותה מהתחלה ועד הסוף, ולגמור X שכונות, ואחר כך לעבור ל- Y שכונות אחרות.

מאיר שטרית: אז כל שכונה יודעת שיגיע תורה, אבל הטיפול יהיה טיפול יסודי, כי אחרת - אתה לא משנה כלום בשכונה.

מאיר שטרית: אתה עושה, במקרה הטוב, קצת טיח, קצת צבע, יוצא משם – הכל נהרס מחדש, תוך שנה.

מאיר שטרית: צריך לשנות את הגישה מהיסוד.

מאיר שטרית: אני אומר את זה כבעל ניסיון וכראש עיר שהיו בה שיקומי שכונות בשיטה הזו.

מאיר שטרית: עד היום הם עומדים יפה.

מאיר שטרית: אני חושב שצריך לעשות את זה בגישה שונה.

מאיר שטרית: דבר שלישי - לטפל במתן פתרונות דיור לחסרי יכולת.

מאיר שטרית: אין היום פתרונות דיור.

מאיר שטרית: המשכנתאות אינן נותנות תשובה.

מאיר שטרית: כמו שאמרו פה- המענקים בוטלו, ההשתתפות בשכר דירה קטנה מאד מאד.

מאיר שטרית: המצב, לצערי הרב, מאד חמור, שלא נותן בידי שום כלי לתת תשובה.

מאיר שטרית: אני קורא את הדואר שלי, כל מכתב שמגיע.

מאיר שטרית: מאז שאנין שר שיכון אני אומר לכם – אני מקבל מכתבים קורעי לב מאנשים שכבר מיטלטלים שנים ואין להם שום מוצא, שום פתרון.

מאיר שטרית: ייאוש מוחלט.

מאיר שטרית: חלקם הגיע למצב שכבר יש לו דירה בשכירות, והוא לא מסוגל לשלם את שכר הדירה, אז מפנים אותו מהבית אם אין ברירה, כי אין מנוס.

מאיר שטרית: הגופים עושים את עבודתם, ואני לא יכול להושיע.

מאיר שטרית: דבר הזה מחייב תיקון.

מאיר שטרית: אני לא יודע מה יקרה בדיונים התקציביים אם אתם תשנו משהו, אבל אם יש לכם משהו לשנות בתקציב, הייתי מציע לכם לשים לב לעניין הזה.

יעקב ליצמן: יש סיכוי הפעם לשנות משהו כי הקואליציה היא חלק מהאופוזיציה.

מאיר שטרית: - - שיקום שכונות לחלשים.

מאיר שטרית: שיקום שכונות זה אחד, הנושא של המשכנתאות או מענקים באזורי פריפריה - -

יעקב ליצמן: כל כסף שאנחנו נעביר הולך למענקים?

מאיר שטרית: אני אישית מוכן, אם האוצר יסכים.

מאיר שטרית: אני יודע שכל פעם שבאנו לאוצר להעביר תקציבים - - אני זוכר בשנת 2005 – 3 מיליארד שקלים.

מאיר שטרית: ההבדל בין כניסת התקציב ליציאה היה 3 מיליארד שקל, למיטב זכרוני, בשנת 2005.

אמנון כהן: כך יהיה גם הפעם, נראה לי.

מאיר שטרית: בשנת 2004 , השינויים בתקציב שנעשו בוועדת הכספים עלו לאוצר כ-2 מיליארד שקל.

מאיר שטרית: אז אם ממילא יצטרכו לעשות שינויים תקציביים, אני מבקש מכם לשים באמת לב לאוכלוסיות החלשות ביותר בחברה, שהמפתח לשינוי החיים שלהם זה היכולת להגיע לפתרון דיור.

מאיר שטרית: בלי יכולת להגיע לפתרון דיור - אין שום סיכוי לאף אחד.

מאיר שטרית: ילד שלא יכול לישון בלי שהוא ידאג כל יום אם מחר הוא יהיה בבית או לא – אין שום סיכוי שהילד הזה יגיע לשום מקום, חוץ מלרחוב, או חלילה – לרדת לתרבות רעה.

ראובן ריבלין: נצא מתוך הנחה שעוד השנה אתה מגיש את החוק- מתי זה יוכל להתבצע?

מאיר שטרית: תוך שנה.

ראובן ריבלין: הדירות הראשונות יעמדו לרשות המשתכנים – מתי?

מאיר שטרית: שנה.

מאיר שטרית: במקרה הזה, כשקבלן בונה מכספו הפרטי - הוא יגמור את הבניה כמה שיותר מהר, אתה תסכים אתי, כי יש לו תמריץ רציני לגמור את הבניה מהר.

מאיר שטרית: אנחנו נעשה את כל מה שאנחנו יכולים - -

ראובן ריבלין: הלוואי וזה ייקח שנתיים.

ראובן ריבלין: קח בחשבון שלוש שנים, מה אתה עושה עם כל המכתבים?

מאיר שטרית: על זה -- להוציא פתרונות.

מאיר שטרית: במצב הנוכחי, אני, כאחראי על המנהל, מתכוון לפעול שהמנהל יעמיד קרקעות לטובת העניין הזה, כדי ליצור מצב שיהיו פתרונות דיור.

מאיר שטרית: הנושא השלישי שאני מבקש לומר אותו הוא הטיפול במשפחות של המפונים מגוש קטיף.

מאיר שטרית: לצערי הרב גם פה אני מוצא בוקה ומבולקה.

מאיר שטרית: המדינה באמת בנתה למעלה מ- 1,200 דירות זמניות, ובממוצע כל דירה כזו עלתה חצי מיליון שקל.

מאיר שטרית: והדיירים בדירות האלה אמורים להישלח לרחוב או להיהרס או - - מישהו אחר.

מאיר שטרית: ועכשיו צריכים לבנות דירות קבע לכל אחד.

מאיר שטרית: זאת אומרת, מעבר לחוק שלנו – המספרים גדלו פי שניים יותר.

חיים אורון: לא, לא.

חיים אורון: לכל אחד יש כסף לבנות בית.

מאיר שטרית: מה זה שייך?

מאיר שטרית: אז למה - -

חיים אורון: למה בנו קארווילות?

חיים אורון: אני צריך לתת תשובה גם לזה - -יש גבול עד כמה אני צריך לתת תשובות.

חיים אורון: על זה אני לא אחראי.

מאיר שטרית: בינתיים – בבתי הקבע, לצערי, חלקם בשכונות עוד לא מאושרים גם היום.

מאיר שטרית: ייקח זמן לאשר אותם.

מאיר שטרית: מטפלים בנושא ש - - .

מאיר שטרית: אנחנו מתכוונים לקחת את המשימה במשרד השיכון ולרכז את כל הטיפול בבניית יישובי הקבע בידי משרד השיכון ואני מבטיח לכם שנעשה את זה במהירות הגבוהה ביותר, ביעילות הגבוהה ביותר, ואני מקווה – במחיר הנמוך ביותר.

מאיר שטרית: אני מתכוון לרכז את כל הטיפול בעניין הזה, ויש בעניין זה ביני לבין משרד ראש הממשלה הסכמה כללית.

מאיר שטרית: הכוונה שמשרד השיכון ייקח על עצמו את כל האחריות, את כל הסמכויות הנוגעות לעניין ויטפל גם בבעיות של דיור זמני, שגם שם יש בעיות גדולות מאד, עדיין, עד היום, וגם בדיור הקבע.

מאיר שטרית: אבל המטרה שלי עדיפה בעיניי – בניית הקבע.

מאיר שטרית: לתת לאנשים סוף סוף תשובה שהם יכולים לגור בקבע בדירות שלהם.

מאיר שטרית: המצב שהם תלויים באוויר לא מתקבל על דעתי.

מאיר שטרית: אני חושב שאם היינו מתחילים ישר בבניה של בתי קבע – היום הם כבר היו גמורים.

מאיר שטרית: זו משימה שלישית שאני רואה אותה כמשימה מרכזית של משרד השיכון ושל המנהל – לטפל בכל הכרוך בעניין הזה, ליצירת פתרונות.

מאיר שטרית: הדבר הרביעי – אם בעתיד הממשלה אמורה לבצע התכנסות, אם אכן תהיה התכנסות אני חושב שצריך להכין מראש - -

ראובן ריבלין: עדיין לא הצליחו להוציא מבתי המלון את אלה ש - -.

ראובן ריבלין: לא נותנים לו אפילו תקציב, האוצר הפסיק לו את התקציב.

מאיר שטרית: לא נחכה לדקה התשעים.

מאיר שטרית: נדרוש את התוכניות, נכין מראש את האמצעים, ואנשים שיפונו – אכן יזכו לפתרון קבע במהירות הגבוהה ביותר, ולא נחזור על מה שקרה הפעם, שבונים ישובים זמניים, ואחר כך יישובי קבע, ומשלמים פעמיים על אותה סחורה.

מאיר שטרית: זו משימה שלישית, שאני רואה אותה בעיניי מאד מתאימה.

מאיר שטרית: עד כאן משרד השיכון.

מאיר שטרית: מנהל מקרקעי ישראל - בכוונתי, וזה גם פורסם, לשנות את מבנה המנהל, את צורת התפקוד שלו, את ההנהלה שלו, את צורת העבודה של המנהל, ולהפוך אותו לרשות שתעבוד על בסיס עסקי, סטטוטורי, שקוף.

מאיר שטרית: זו משימה ראשונה.

מאיר שטרית: משימה שניה- אני רוצה להקטין מאד את החיכוך בין המנהל לבין האזרחים, ולכן אני מתכוון להעביר את החלטות ועדת גדיש לגבי ניתוק הקשר בין המנהל לאזרחים בעניין של דמי חכירה.

מאיר שטרית: אני חושב שאפשר להוציא מהמעגל של החיכו המתמיד הזה בין המנהל לתושבים – להוציא אותם מהמנהל.

מאיר שטרית: אנחנו לא צריכים את זה.

מאיר שטרית: נעשה מבצע שבו אנשים יוכלו להוון את הזכויות שלהם במנהל תמורת תשלום קטן, במבצע, לאורך זמן מסוים.

אורית נוקד: גם במגזר החקלאי?

שי חרמש: גם בקרקעות?

מאיר שטרית: אני מדבר על בתים, כרגע.

מאיר שטרית: מבצע שבו אנשים לא יזדקקו יותר לאישורי מנהל – לא לצורך שינוי, לא לצורך העברת בעלות, לא לצורך תכנון.

מאיר שטרית: יהיו פטורים מאתנו.

מאיר שטרית: אין שום סיבה לקשור אנשים בטבורם למנהל.

מאיר שטרית: צריך לאפשר אפשרות למכור קרקעות לכל החיים.

מאיר שטרית: לא צריכים אותנו.

מאיר שטרית: הכוונה שלי היא לאפשר את זה במהירות האפשרית – לצאת לדרך, לשחרר את רוב אזרחי מדינת ישראל מהעניין הזה.

מאיר שטרית: יש ודאי חלק גדול שאי אפשר לעשות את זה, במנהל – כי אין רישום, לא רשומים בטאבו.

מאיר שטרית: בכוונתי, וגם זה, בתיאום עם האוצר, להאיץ את הפעולה שבהכנת תכניות לשיכונים הציבוריים כדי שאפשר יהיה לרשום את האנשים האלה.

מאיר שטרית: אם אני לא טועה במספרים - יש לנו סדר גודל של כ- 400 אלף בתים.

מאיר שטרית: אני מתכוון להאיץ את הקצב הזה, לפתוח צווארי בקבוק, ולגמור תוך שנתיים שלוש את הפיגור הזה, את כל 400 אלף הדירות – לשחרר גם אותם מאתנו, לתמיד.

מאיר שטרית: משימה שלישית, לא פחות חשובה- ליצור סינכרוניזציה מוחלטת בין המנהל לבין משרד השיכון.

מאיר שטרית: תהיה חלוקת עבודה ברורה בין המנהל לבין משרד השיכון.

מאיר שטרית: כל אחד יעשה את מה שהוא טוב בו.

מאיר שטרית: אין סיבה שתהיה כפילות בתוך המשרד הזה.

יעקב ליצמן: אני שואל שאלה לא מקובלת קצת - מה עמדתך על נושא הדיור הציבורי שהביאו לפנינו שלשום , על אף שאני יודע שאתה, כשר, לא יכול להתנגד לעמדת הממשלה.

יעקב ליצמן: השאלה היא קצת לא מקובלת, אני יודע, היות וזה בא לפנינו והיה דיון די קשה ביום ראשון על זה.

יעקב ליצמן: חלק גדול מהקואליציה ומהאופוזיציה לא אהבו את העניין שהחוק הזה הוא בחוק ההסדרים, ורצו לפצל את זה.

יעקב ליצמן: אם צריך לדון את העניין לפי הלך הרוחות בישיבה ביום ראשון – זה לא יהיה בחוק.

יעקב ליצמן: אני אומר את האמת, רבותיי.

יעקב ליצמן: יש החלטת ממשלה, אני יודע.

מאיר שטרית: אני נגד החוק.

מאיר שטרית: בזמנו, כשעבר החוק הזה, זה היה ב ניגוד לעמדת הממשלה, בסוף 98.

מאיר שטרית: בזמנו, בעקבות העובדה שהממשלה התנגדה לחוק כי הם חשבו שהם לא נכון- החוק לא מבדיל בין הנחה שמקבל רווק שיש לו דירה בתל אביב ששוייה 250 אלף דולר לבין הנחה שמקבלת משפחה עם 7 ילדים שגרה בדירה בירוחם ששוויה 40 אלף דולר – שניהם מקבלים את אותו שיעור הנחה.

מאיר שטרית: בעיניי זה לא חברתי ולא צודק.

מאיר שטרית: לכן, אני בזמנו פעלתי להכניס את החוק הזה לחוק ההסדרים, לדחות אותו לכמה שנים, ובמקומו הפעלנו את מבצע "קנה ביתך".

מאיר שטרית: 5,000 משפחות קנו את הדירות שלהם, בהנחות שהגיעו עד 90%.

מאיר שטרית: לכן צריך להמשיך את המבצע.

מאיר שטרית: אין שום סיבה להפעיל את החוק.

מאיר שטרית: החוק, לדעתי, לא נכון.

מאיר שטרית: גם רן כהן שהיה אבי החוק, בממשלה שהוא היה חבר בה - לא הפעיל את החוק, עובדה.

מאיר שטרית: הופעל כל הזמן מבצע למכירת הדיור הציבורי.

מאיר שטרית: יחד עם זאת היום אנחנו תקועים במצב שבו המבצע שקיים היום עומד להסתיים, ב- 1 ליולי, ו "עמידר" שובתת.

מאיר שטרית: אני בעניין הזה במגע עם האוצר מתוך תקווה להאריך את המבצע הזה לפחות עד סוף השנה הזאת, ולאפשר להרבה אנשים לרכוש את הבתים שלהם.

מאיר שטרית: אני גם פועל במקביל מול "עמידר" לבטל את השביתה, ושיתנו לאנשים לקנות את הבתים שלהם.

אלי אפללו: מה יהיה אם לא יהיו דירות ללתת לזכאים ב "עמידר".

מאיר שטרית: אמרתי קודם - - דירות להשכרה.

אלי אפללו: אז צריך קודם כל לעשות דירות להשכרה, אתה לא יכול להשאיר את זה - -

מאיר שטרית: אני מסכים, צריך לפעול במקביל.

מאיר שטרית: אבל הדירות שקיימות היום, גם היום, במצב הנוכחי, ניתנות כל שנה - - - 3,000 דירות.

מאיר שטרית: מתי דירה מתפנה?

מאיר שטרית: – כאשר מישהו נפטר.

קריאה: ושאין לו יורשים.

מאיר שטרית: מלאי הדירות הולך ואוזל.

מאיר שטרית: היום המדינה פותרת את זה בדרך של השתתפות בשכר דירה - --

אמנון כהן: זה במחיר נמוך מאד.

יעקב ליצמן: אבל למה אי אפשר להמיר כסף ממשכנתאות שלא מנוצל?

מאיר שטרית: כי האוצר טוען שהכסף הזה הוא לא תקציב הוצאה, הוא אשראי.

יעקב ליצמן: אז אנחנו טוענים אחרת.

חיים אורון: אתה לא יכול לטעון אחרת כי הם החליטו להפסיק את ההשתתפות בשיכון בארץ.

חיים אורון: לכן המענקים יורדים.

יעקב ליצמן: איך אפשר בלי השתתפות בשכירות לתת - -

חיים אורון: זה ממשלה אחרת, זו מדינה אחרת.

מאיר שטרית: לא הפסיקו את ההשתתפות בכירות.

מאיר שטרית: הקטינו את הסכומים של ההשתתפות וביטלו - -

חיים אורון: במה?

מאיר שטרית: בשכירות.

חיים אורון: לא.

חיים אורון: במענקים לשיכון.

יעקב ליצמן: וגם בהשתתפות בשכירות.

מאיר שטרית: הקטינו את המענקים בחצי למצטרפים חדשים.

מאיר שטרית: בוותיקים לא נגעו.

מאיר שטרית: ואלה שמתחת - - בוטלה הזכאות שלהם.

מאיר שטרית: אלה הם הנתונים.

יעקב ליצמן: זו השיטה של האוצר, גם בקצבאות ילדים – גם.

מאיר שטרית: על כן אני אומר - הפעלת החוק זה חיסול הדיור הציבורי בארץ.

מאיר שטרית: הפעלת המבצע זה דבר שונה.

חיים אורון: אבל אתם לא מפעילים אותו כבר 8 שנים.

חיים אורון: אז תשאירו אותו בספר החוקים.

מאיר שטרית: אז תדחו אותו לכמה שנים קדימה, בבקשה.

חיים אורון: אתה בממשלה, לא אני.

מאיר שטרית: שאלת מה דעתי.

מאיר שטרית: אני אומר לך מה דעתי, בלי להתחמק.

קריאות: - - -

חיים אורון: אתם מבטלים אותו.

חיים אורון: חוק שאתם לא פועלים על פיו - תאריכו אותו - -

יעקב ליצמן: ברור שאנחנו לא ניתן לבטל את החוק.

יעקב ליצמן: את זה אני אומר לך מיד.

יעקב ליצמן: ההצבעה תהיה על 2007 או 2008, או – מיידי.

שרון גמבשו: החוק מדבר על 2008 או 2009 בלאו הכי.

יעקב ליצמן: החוק אומר לדחות את זה ל- 2007.

חיים אורון: המצב הקיים זה 2007.

חיים אורון: תבטל את ה "בטל", וזהו.

שלי יחימוביץ': תבטל את ה "בטל".

קריאות: - - -

מאיר שטרית: הרי אם כולם מסכימים שהחוק - אינו נכון להפעיל אותו - -

חיים אורון: לא כולם מסכימים, אבל המצב הוא -- -

מאיר שטרית: - - -

קריאה: המבצעים שלך טובים.

מאיר שטרית: נכון, המבצעים יותר טובים מהחוק.

מאיר שטרית: יותר צודקים, חברתית, יותר טובים, יותר נכונים.

מאיר שטרית: אז תשאירו את החוק באוויר.

ראובן ריבלין: אני אגיד לך - החוק, כפי שהוא, מהווה איום להפעלת אותה תוכנית שאתה אומר - -

מאיר שטרית: בסדר, אז תשאירו אותו.

ראובן ריבלין: אבל כרגע אתה כותב בחוק ההסדרים "בטל".

ראובן ריבלין: רוצים להעביר מין העולם את האיום.

ראובן ריבלין: שר הבינוי והשיכון מאיר שטרית: למען הפרוטוקול –כשר בממשלה אני תומך בהחלטת הממשלה.

ראובן ריבלין: אני לא יודע מה אתם תעשו.

ראובן ריבלין: הוא שאל את דעתי הפרטי מה צריך לעשות, אז אמרתי מה אני מציע לעשות בעניין, זה הכל.

יעקב ליצמן: אני שאלתי את השר רק בגלל שהוא היה בתוך העניין של הדיור להשכרה.

יעקב ליצמן: מצאתי לנכון שהוא יגיד.

יעקב ליצמן: ידעתי שהוא חושב אחרת, אבל לא רציתי להביך אותו.

מאיר שטרית: מאחר והזמן שיש לדיון מצומצם, ואני חושב שכדאי לנצל אותו לדיון.

מאיר שטרית: אני הסברתי את העקרונות המרכזיים שמנחים אותי.

מאיר שטרית: אני מציע שנשמע את חברי הכנסת, ואחר כך המנכ"לים יסכמו.

אלי אפללו: אדוני היושב ראש, אדוני השר.

אלי אפללו: אני מברך את השר על התפקיד ומאחל לו הצלחה, שהיא הצלחה של כולנו, רוב רובם של מדינת ישראל, ואני בטוח שתעשה כמיטב יכולתך, כמו שעד היום עשית והוכחת.

אלי אפללו: יחד עם זאת, שאלתי שאלת ביניים לגבי התוכנית – - של חברת "עמידר" שנמכרו.

אלי אפללו: מצד אחד זה טוב ומצד שני – הכסף הזה לא הוחזר, ועבר למקום אחר, מקום שאפילו לא השקיע בנושא של הדירות.

מאיר שטרית: "עמיגור"

אלי אפללו: כן.

אלי אפללו: ולכן - חבל מאד.

אלי אפללו: אני חושב שקודם כל צריך לעשות שיהיה קודם כל פתרון לעניין הזה, ואחר כך להתחיל לעשות מכירה, אחרת נעמוד במצב כזה.

אלי אפללו: אני אתן דוגמה- בעפולה היו דירות פנויות, אנשים שיכלו לעמוד בתור.

אלי אפללו: היום יש למעלה מ-50-60 איש שעומדים בתור לדירה, כי אין דירות.

אלי אפללו: קנו וקנו במבצע, ואין דירות במלאי.

מאיר שטרית: מה האסון שהמדינה תבנה דירות להשכרה?

אלי אפללו: אני מברך על היוזמה, אמרתי לך.

אלי אפללו: אז אני מברך בעניין הזה.

אלי אפללו: דיברנו על שני המשרדים יחד.

אלי אפללו: יש החלטת ממשלה שנתנה לאזורי פיתוח או אזור קו העימות הנחה לגבי פיתוח תשתית, של בין 50 ל-40 אחוז.

אלי אפללו: מכניסים עכשיו סעיף שהוא סעיף עקיף, שהוא בעצם ששווי התקרה של המגרש לא יהיה פחות מ- 25 אחוז מערך המגרש עצמו.

אלי אפללו: מה זה בעצם עושה?

אלי אפללו: המגרש יימכר לא פחות משווי המגרש שלו, שזה 20-25 אחוז מהערך - - ?

קריאה: 20 אחוז, כן.

קריאה: - - הנחת אזור.

קריאה: אלי אפללו; לא.

קריאה: בלי קשר.

קריאה: אתה מדבר על הנחת אזור, שזו היתה החלטת ממשלה שניתנה, ועכשיו הכניסו סעיף חדש שרוצים להכניס עכשיו.

קריאה: בחוק ההסדרים?

אלי אפללו: כן.

אלי אפללו: החלטה שרוצים שזה יהיה מינימום 20ֵ אחוז מערך הקרקע.

אלי אפללו: זאת אומרת – מעלים איזושהי תקרה מסוימת, שבעצם מורידה לנו את האפשרות - - אז אני מבקש שתיקח את זה לתשומת לבך.

קריאות: אין, אין.

שלי יחימוביץ': איפה זה, בחוק ההסדרים?

יעקב ליצמן: המנכ"ל של המנהל מאשר את מה שאתה אומר.

יעקב ליצמן: לא בחוק ההסדרים.

יעקב ליצמן: יש דבר כזה, אבל לא בחוק ההסדרים.

קריאות: - - -

יעקב ליצמן: רבותיי, הוא צדק שיש החלטה כזו במנהל.

יעקב ליצמן: זה לא בחוק ההסדרים.

אלי אפללו: אז אני מבקש לתקן מהר את ההחלטה הזו כי זה סתם לעקוף את החלטת הממשלה לתת לזה איזה מינימום שתיתן תקרה – זה בדיוק מה שרוצה לעשות האוצר ומה שמ - - בחזרה, להעלות את המחירים, ובמיוחד כשמנהל מקרקעי ישראל התנגדה בהתחלה להנחה הזו, כפי שאני יודע.

אלי אפללו: הדבר השני שאני רוצה לדבר עליו, בנושא הפריפריה.

אלי אפללו: אתה ציינת בהרבה מאד את הנושא של הדירות.

אלי אפללו: גם לגבי מחירי הקצאות של בניות קרקע של מנהל מקרקעי ישראל, אני חושב שגם בנושא הזה, לא רק כשאנחנו מדברים על "בנה ביתך" שרוצים לעשות, אני חושב שאפשר לדבר פה על הוזלה.

אלי אפללו: גם בנושא הזה, אני מציע שתבדוק איזושהי רפורמה בנושא הזה.

אלי אפללו: כדי לראות איך אפשר לעשות הוזלה, כי בסופו של דבר זה גלגל שחוזר, כי ברגע שמתפנית דירה ונמכרת, ואין אפשר לתת - - נמצא פה פתרון גם לדבר הזה.

אלי אפללו: העניין של הרכישה – פונקציה של הקרקע בסופו של דבר בא למחיר הדירה בעצמה.

אלי אפללו: הגלגל הזה ממשיך.

אלי אפללו: דירות להשכרה, אדוני השר – דיברת עליהן.

אלי אפללו: אנחנו היום מדברים על דירות להשכרה, ביטלתם את המשכנתאות ואת המענקים שקיבלו בפריפריה.

אלי אפללו: נוצר אבסורד.

מאיר שטרית: ביטלו את המענק והגדילו את המשכנתא - -

אלי אפללו: אבל עצם המענק – נעלם.

יעקב ליצמן: כי הם יודעים שאת המשכנתא בין כה לא מנצלים.

יעקב ליצמן: הרי בכך התחלת את הדיון היום – אמרת שלא מנוצלים 30 אחוז מהכספים.

אלי אפללו: בעניין הזה אני יכול להגיד לך שבפריפריות לא מתחילים היום קבלנים לבנות דירות.

אלי אפללו: אין להם כדאיות כי היום הם מנסים להוזיל את מחיר הדירה, העיקר למכור, והכדאיות הופכת לאפס.

אלי אפללו: קבלנים בפריפריות הם פושטי רגל היום בגלל הנושא הזה של הזכאות שפעם היתה, והורדתם את זה.

אלי אפללו: אז מה קורה עם זוגות צעירים היום?

אלי אפללו: גם אין איפה לקנות, נוצר מצב שברגע שאתה חי בתוך הבית עם המשפחה שלך, עם ההורים שלך, יש מספיק בעיות.

אלי אפללו: .

אלי אפללו: אני חושב שקודם כל צריך לעשות הכל כדי שיחזירו חזרה מענקים, לפחות בפריפריה.

חיים אורון: אדוני השר, ברכות לך ולמנכ"לים.

חיים אורון: יש לכם, באמת, משימה ענקית.

מאיר שטרית: לא ציינתי משימה נוספת – וברשותך אני רוצה לציין - הטיפול במגזר המיעוטים.

מאיר שטרית: זו בעיה קשה מאד, אין לה תשובה מספקת.

מאיר שטרית: זו אחת המשימות הנוספות שלקחתי על עצמי וגם בתור יושב ראש ועדת השרים לענייני מיעוטים – לתת פתרונות הן למגזר הבדואי והדרוזי, לכל המיעוטים שיש להם בעיה גדולה מאד בתחום הזה, שהיום, לצערי, היא לא פטורה.

חיים אורון: אדוני השר אמרת שהופתעת לראות עד כמה קטן משקלו ומעמדו של משרד השיכון לעומת מה שהכרת, מה שחשבת.

חיים אורון: אדוני השר, כך נראה גן סגור.

חיים אורון: כך נראה משרד שיכון במדינה שהחליטה באופן מודע להשתחרר מהאחריות לדיור אזרחיה.

חיים אורון: אני מציע לך, ולחברי הכנסת לקרוא את הטקסט הזה ואת החוברת של נתוני משרד השיכון.

חיים אורון: אלה שני טקסטים שונים לגמרי.

חיים אורון: הטקסט הזה הוא כתב אשמה נורא על מה שקרה בשנים האחרונות, כי הוא הוצא על ידי משרד השיכון.

מאיר שטרית: הטקסט הזה הוא נתונים.

חיים אורון: סליחה, אבל הנתונים מצטרפים – ואני תכף אגיד כמה מהם, לכתב אשמה נורא לגבי מה שקרה בתחום השיכון.

חיים אורון: והטקסט הזה מתאר איזה מצב כזה – ממשיכים.

חיים אורון: אני זוכר שפה, בוועדה - מה אמרו לנו כשהורידו את תקציב המענקים?

חיים אורון: אמרו לנו שלא רוצים להרוויח כסף: "אנחנו, את מרכיב המענק, ניתן בהטבות אחרות בשיכון, כי אנחנו רוצים שהשוק יפעל".

חיים אורון: מה יצא?

חיים אורון: - ההלוואות ירדו.

חיים אורון: המרכיב של המענקים - תסתכלו בעמוד 10, המענקים והסובסידיות לריבית, שפעם היו שיעורים עצומים – כלום.

חיים אורון: עוד בשנה שעברה, בשנה שעברה הם היו 600 מיליון והשנה הם 360 מיליון.

ישראל שוורץ: הרוב זה למענקים לאתיופים.

חיים אורון: הרוב זה מענקים לאתיופים, שהם מאד חשובים.

חיים אורון: זו קבוצה מאד מצומצמת, שמאד חשוב לעזור לה, אבל מה עם כל השאר?

חיים אורון: אני לא אומר שזה יהיה במקום האתיופים.

חיים אורון: תסתכלו פה בעמוד 10, בעמוד 11 ותיראו.

חיים אורון: כל המענקים, לכל העולים החדשים יחד – 35 מיליון שקל.

חיים אורון: אנחנו מדברים פה על דירות, לא על פיסטוקים.

חיים אורון: זה עולה כסף.

חיים אורון: לכל התושבים הוותיקים זה כבר באפס.

חיים אורון: מה מי שעשה את זה חשב, שמדינת ישראל תהיה המדינה היחידה בעולם שאנשים מגיעים לדירה = כולם בכוחות עצמם?

חיים אורון: אין מודל כזה בעולם.

חיים אורון: אנחנו נגשים אותו, כי ביבי ישב בכסא הזה ואמר: זה מה שיהיה פה.

חיים אורון: אבל מה אמרו לנו?

חיים אורון: - שהכסף שייחסך במענקים, אנחנו נגלגל אותו ל - -?

חיים אורון: איפה הוא ?

חיים אורון: התקציב נשחק כאן בכל מקום.

חיים אורון: לכן, אדוני השר, מדובר פה במהפכה.

חיים אורון: אני אתך לאורך כל הדרך, וקצת חבל לי שדברים שרואים מפה לא רואים משם – לא צריך להסביר למה.

חיים אורון: מה השתנה בשנים האחרונות האלה, שפתאום רואים עולם אחר?

חיים אורון: שבפריפריה לא בונים בכלל?

חיים אורון: ישראל שוורץ יושב פה: כמה דירות בונים דירות בפריפריה?

חיים אורון: אי אפשר היה בכל זאת קצת להשפיע?

מאיר שטרית: אני אתן לך מספר – בשנה שעברה משרד השיכון שיווק כ- 11 אלף יחידות דיור לבניה.

מאיר שטרית: מתוך 11 אלף דירות בפועל השיווק הממשי הסתכם בסדר גודל של 5,000 כי גם אחרים שווקו, אנשים החזירו את הקרקעות - - כי אין ביקוש.

חיים אורון: אין ביקוש - אני יודע, אני חי שם.

חיים אורון: אז פרס יכול להסתובב ולהגיד שנותנים עדיפות לגליל ולנגב.

חיים אורון: יש פה אנשים שעסקו בזה הרבה מאד שנים.

חיים אורון: אין דרך אחרת להעדיף את הגליל והנגב.

חיים אורון: מי שמכיר – שיבוא ויגיד.

חיים אורון: אין דרך אחרת.

חיים אורון: אתה רואה פה את התקציבים - אין טעם לחזור עליהם.

חיים אורון: אתה יכול להגיד לי שזה נכתב על ידי הממשלה הקודמת, שום דבר לא שונה פה.

חיים אורון: יש פה תקציבים ואזורים לאזורי עדיפות לאומית.

חיים אורון: חצי.

חיים אורון: הכל יורד.

חיים אורון: אז מאיפה יבוא הכסף?

חיים אורון: יש סעיף אחד שאני לא ארפה ממך – הוא נשאר וכל פעם גדל: "אבטחת מזרח ירושלים".

חיים אורון: זה משטרה פרטית.

מאיר שטרית: קח אותו ממני.

חיים אורון: צוחקים כאן.

חיים אורון: אתם לא יודעים מה זה.

חיים אורון: יש במשרד השיכון תקציב, ואני אומר לכם: זו משטרה פרטית.

חיים אורון: זה לא שרון - -

יעקב ליצמן: זה התחיל עם שרון, וזה נשאר.

חיים אורון: זה לא רק הבית של שרון.

יעקב ליצמן: אני לא רואה פ סול בסעיף, רק שזה משרד לא נכון.

חיים אורון: שפרנקו יחליט אם הוא רוצה לשים - - פה, ולא ברובע היהודי.

חיים אורון: ולא ישלחו אותם להכות ערבים כשהם רוצים לקחת מהם את הבית.

חיים אורון: זו משטרה פרטית.

חיים אורון: במשרד השיכון היה בנימין בן אליעזר – והיא אותו ויכוח, והיה יצחק הרצוג – והיה אותו ויכוח.

חיים אורון: כל שר אומר שהוא לא רוצה את זה, וזה נשאר.

מאיר שטרית: אני מודיע לך שאני אעשה כל מאמץ - -

חיים אורון: חבר הכנסת הרצוג כבר הקים ועדה - -

קריאות: - - -

חיים אורון: זה כבר סתם.

חיים אורון: מרוב שזה מעצבן זה קוריוז.

חיים אורון: אני רוצה להתייחס, מעבר להערה העקרונית.

חיים אורון: אני לא רוצה לפתוח עכשיו את הוויכוח על דירות להשכרה.

חיים אורון: אני בעד דירות להשכרה, הטבות במס זה תקציב.

חיים אורון: אני בעד להגיד את האמת, ואני בעד שיהיה תקציב לדירות להשכרה.

חיים אורון: אם אתה רוצה לתת את זה דרך הטבות במס או לתת את זה דרך השוכר, או לתת את זה דרך הקרקע – יש כמה רעיונות, ואני מציע לבדוק את זה, אבל אני חושב שלא תהיה בניה להשכרה בעלות כלכלית, כי זה לא כדאי בארץ, לטווח הנראה לעין.

מאיר שטרית: אלא אם נעשה את זה כלכלית.

חיים אורון: כשאתה פוטר ממס – אתה תכף מזיז.

מאיר שטרית: ומה עושים בעולם?

מאיר שטרית: אנחנו לא ממציאים את הגלגל מחדש.

חיים אורון: יכול להיות שאתה תביא הצעה שאני אסכים לה.

חיים אורון: אבל אני אגיד לך -אני רואה הטבות במס – אני רוצה לבדוק אותן.

חיים אורון: אני רוצה לראות למה הם מגיעים, למי הם מגיעים, איך הם מתחלקים, וכן הלאה וכן הלאה.

חיים אורון: אבל המגמה של הגדלת מצאי הדירות להשכרה מקובל עלי.

חיים אורון: אבל אלוהים אדירים.

חיים אורון: אני לא יודע אם כולכם יודעים מה זה דירות נ"ר.

חיים אורון: דירות נ"ר זה נכסי רכישה .

חיים אורון: אלה דירות של משרד השיכון לקבוצה הכי חלשה.

מאיר שטרית: לנכים על כסא גלגלים.

חיים אורון: שיש להם עוד כמה צרות נוספות בדרך.

חיים אורון: כך נראים התקציבים לדירות נ"ר משנה לשנה, כולל העולים.

חיים אורון: כך זה נראה, בגרף של משרד השיכון" השנה זה 31 מיליון, בשנת 97 זה היה - -

יעקב ליצמן: דווקא יש עליה, אני רואה.

חיים אורון: היה 32 בשנה שעברה.

חיים אורון: זה היה פעם 150 מיליון.

חיים אורון: זה בטח סכום של 200, או 250 דירות.

ישראל שוורץ: 50 מיליון זה 50 דירות.

חיים אורון: זה פי 5, אז זה 150 דירות.

חיים אורון: גם אז היו צרות.

חיים אורון: כל אחד מאתנו שמקבל מכתבים מאנשים בנושא הזה – תגידו, יש כתב אשמה יותר חמור לחברה הישראלית?

חיים אורון: מזה מקצצים?

חיים אורון: תראו פה את הגרף.

חיים אורון: אף אחד לא חושב שהאנשים האלה יכולים לקנות דירה.

חיים אורון: הם גם לא יכולים לשכור דירה.

חיים אורון: זאת הקבוצה הכי הכי חלשה.

חיים אורון: כך נראית ההתייחסות של החברה הישראלית.

חיים אורון: עכשיו אני רוצה להגיד לך עוד דברים.

חיים אורון: הערה אחת היא בנושא של אזורי הפריפריה.

חיים אורון: אין דרך אחרת, אני לא מכיר - מבלי שמחליטים להשקיע כסף - העדיפות של הפריפריה היא מילים ריקות.

חיים אורון: אם זה כסף כזה – כלום, זה לא משפיע.

חיים אורון: מי שרוצה לשנות את המאזן הדמוגרפי בפריפריות, בגליל ובנגב, עם כל הבעיות שיש שם, לא יעשה את זה מבלי שיחליטו להשקיע בזה כסף.

חיים אורון: על הטכניקות – היו בעיות בעבר.

חיים אורון: היו מסלולים מעוותים.

חיים אורון: אבל ההנחה היא שזה יסתדר בשוק - לא עובדת.

חיים אורון: יש לכם את הנתונים שלכם.

חיים אורון: היינו כבר בניסוי של כמה שנים שזה יעבוד בשוק, וזה לא עובד.

חיים אורון: הקבלנים לא בונים ואנשים לא באים, וכל מי שיכול - בורח.

חיים אורון: תבוא ותשאל הורים, בני הגיל שלי, מכל המגזרים בנגב – מערד, מהקיבוצים מהמושבים ומבאר שבע.

חיים אורון: בורחים.

חיים אורון: רק שיכון?

חיים אורון: זה לא רק שיכון.

חיים אורון: גם שיכון?

חיים אורון: זה גם שיכון.

חיים אורון: אני חושב שאנחנו בתוך ההתיישבות תקועים תקיעות בלתי אפשרית בנושא הבניה.

חיים אורון: היות ואין קרקע, אין בתים, אין משכנתא, אין יכולת לגייס כסף, כי אי אפשר למשכן את הבית.

חיים אורון: אני יודע שאתה תהיה השר השלישי שיאמר שהוא רוצה להתמודד עם השאלה הזו ולתת לה תשובה.

חיים אורון: גם השר הקודם וגם זה שלפניו אמרו את אותו הדבר.

חיים אורון: זו הפכה להיות בעיה ברמה הלאומית.

מאיר שטרית: אתה יכול להיות העד שלי- אני בינתיים השר היחידי שב- 99, כשר אוצר, שהביא הצעה להסדר זכויות החקלאים בקרקע לממשלה.

מאיר שטרית: החקלאים התנגדו וקברו את העניין.

חיים אורון: אתה עכשיו רוצה לפתוח את הריב שיש לי עם החקלאים.

חיים אורון: גם שם אני בריב, אחר.

אמנון כהן: ראשית, ברכות לשר על התפקיד החדש.

אמנון כהן: אני בטוח שתעשה אותו על הצד הטוב ביותר.

אמנון כהן: אני מזדהה אתך בכל מה שאמרת, יחד עם המנכ"ל המוכשר, שהיה אתך גם במשרד התחבורה, ומנכ"ל מנהל מקרקעי ישראל – אנשים מוכשרים ביותר.

אמנון כהן: אני מסכים אתך , אדוני השר, ומחזק את ידיך בנושא הדירות להשכרה, הטיפול בשכבות החלשות, וכמובן – גם בטיפול במשפחות המפנים מגוש קטיף.

אמנון כהן: קיימתי על כך מספר דיונים בוועדת הכלכלה של הכנסת.

אמנון כהן: הוצאנו את האנשים האלה בנחישות מהבתים, אבל לא באותה נחישות אנחנו עוזרים להם להשתקם, לעבור לדירות קבע – וכמובן, כתוצאה מכך – גם לדאוג לתעסוקה שלהם בעתיד.

אמנון כהן: מדובר באנשים שהיו חוד החנית של מדינת ישראל, אנשים תורמים לחברה.

אמנון כהן: אני מברך אותך על כך.

אמנון כהן: אתה צריך לגמור את הבושה הזו כמה שיותר מהר, ולסיים את זה.

אמנון כהן: אנחנו דנו, כפי שציין יושב ראש הוועדה, בנושא הדיור הציבורי, אבל גם בנושא של דירות להשכרה, שאתה ציינת - זה תהליכים.

אמנון כהן: יש מצוקות היום של זכאים שמצד אחד ההשתתפות של המדינה בשכר הדירה שלהם – קטנה, כאשר זוג פנסיונרים שמגיע בקושי גומר את החודש עם ה- 1,100 שקל, והשתתפות בשכר הדירה זה מחצית מזה, ובנוסף יש לו 500-600 שקל, כאשר שכר הדירה זה 1,00-1,200 שקל.

אמנון כהן: זאת אומרת, מהקצבה שהוא מקבל, חצי צריך לתת לשכירות ולאחר מכן נשאר לו חלק קטן ביותר והוא צריך להחליט -או ללחם או לתרופה.

מאיר שטרית: צריך לדייק בנתונים – משרד השיכון בנה קבוצה גדולה מאד של הוסטלים לקשישים.

מאיר שטרית: בשביל הקשישים זה פתרון אידיאלי : דירו מוגן לקשישים, כשהקשיש מקבל שם שירותים נוספים מעבר למגורים.

מאיר שטרית: זה דיור מוגן, יש שם שומר בשער, ושירותים.

אמנון כהן: מקבצי דיור, אני מכיר את זה,

מאיר שטרית: לא מקבצי דיור – הוסטלים.

מאיר שטרית: היום, לצערי, בתקציב של משרד השיכון אין אף שקל לבניית הוסטלים נוספים.

מאיר שטרית: אני מנסה לפעול לטובת העניין הזה.

מאיר שטרית: במצב הנוכחי, כאשר הקשישים האלה נמצאים בדיור מוגן, קשיש כזה משלם 25% מהקצבה שלו עבור שכר דירה.

ראובן ריבלין: ה- 6 מיליון הם לא דבר גדול של הקיצוץ הנוסף.

ראובן ריבלין: הממשלה ראתה בנושא הרווחה דבר שהוא מחוץ לקיצוצים - מדוע הם לא ראו את משרד השיכון כנושא רווחה ממדרגה ראשונה?

שרון גמבשו: ראה.

שרון גמבשו: הקיצוץ המקורי היה אמור לעמוד על 25 מיליון, הקיצוץ flat של 5% והוא - -

מאיר שטרית: לצערי, אין היום תקציב בכלל - -נוספים.

מאיר שטרית: אני מתכוון לפעול בשני מישורים: אל"ף, לנסות להשיג תקציבים לבנות הוסטלים נוספים, כי זה נחוץ וחשוב מאד, וזה הפתרון היחידי לקשישים.

מאיר שטרית: בי"ת – אני גם רוצה להפעיל את זה להוסטלים עם קשישים ותיקים, כי באים היום בעיקר עולים.

אמנון כהן: אני גם מייצג עולים אז אני אומר:

אמנון כהן: יש בערך בין 2000 ל- 3000 זכאי משרד השיכון הוותיקים ויש כמעט בין 40 ל- 50 אלף זכאים שמגיע להם דיור ציבורי, כביכול, על פי זכאותם, והם לא חיים באופן נורמלי.

אמנון כהן: אני מדבר עליהם, שמחצית הפנסיה שהם מקבלים, כי הם גם לא זכו לעבוד באף מקום – אז מחצית מהפנסיה שלהם הולכת לשכר הדירה.

אמנון כהן: ולהם אין פתרון, אדוני השר והם חלק מהחברה, עלו למדינת ישראל, משפחתם כאן ולהם אין.

אמנון כהן: לכן אני אומר שהדיור הציבורי לא פותר להם את הבעיה.

אמנון כהן: גם הוסטלים – אין לך שום הוסטל לבנין שמתוכנן לשנה הזו.

אמנון כהן: גם זו בעיה.

אמנון כהן: לכן, באופן מיידי אין לנו פתרונות דיור , וכאשר אתה אומר שתצא למבצעים של דירות של "עמידר" ו "עמיגור" - אין לך שום אלטרנטיבה להם.

אמנון כהן: לכן אני אומר שבטווח המיידי אתה צריך לחשוב מה אתה עושה השנה, עד למימוש הפרויקט שלך , של דירות להשכרה.

אמנון כהן: עד שהראשון יקבל את המפתח זה ייקח שלוש שנים לפחות.

אמנון כהן: צריך לחשוב מה עושים בטווח המיידי.

אמנון כהן: כל הצעה שתביא, אדוני השר, אנחנו נתמוך ונעזור.

מגלי והבה: אדוני היושב ראש, אדוני השר.

מגלי והבה: אני רוצה לברך אותך.

מגלי והבה: עבדתי אתך ואני מכיר אותך, ואני יודע איך אתה מסוגל להניע דברים, במיוחד במשרד שראינו לאורך השנים איך היו בו נפילות בכל התחומים.

מגלי והבה: וכמובן - לשני המנכ"לים שיעבדו לצידך, גם להם אני מאחל הצלחה.

מגלי והבה: אני אמנם שמח על ההערה שלך שאתה רוצה להתייחס למגזר המיעוטים.

מגלי והבה: אני רוצה להדגיש את העניין הזה שחייבים, גם בתפיסת עולם וגם בתכנון המדיניות – לראות את המגזר הזה כשווה בין שווים, ולתת לו את כל האמצעים והדגש, שלא רק תהיה סיסמה, שכתוב שצריך להיות שווים בפני החוק, כי בהרבה תחומים, ממש, כשאנחנו רואים את מצוקות המגזר הזה, כאילו זה מגזר ששכחו אותו והזניחו אותו לאורך כל השנים.

מגלי והבה: אני רוצה להגיד לך שהמגזר שאני בא מתוכו - בנושא של הקצאות הקרקע לבניה לזוגות צעירים, מצוקת הדיור לחיילים המשוחררים, גם בהעלאת מחירי הקרקע וגם במשכנתאות - שהמשכנתא היגיעה למצב שהיא לא מכסה את מחיר הקצאות הקרקע שכל חייל צריך לרכוש.

מגלי והבה: יש לך משכנתא אך היא לא מספיקה לרכישת חלקת הקרקע.

מגלי והבה: ואז, אתה לא יכול לקחת משכנתא וגם לא לקנות.

מגלי והבה: לפחות ב- 10 השנים, אני רוצה לציין כאן את אפרתי לטובה -כי היו הרבה מפגשים כדי לפתור את הבעיות האלה, במיוחד במועצת המנהל , בנושא מחירי הקרקע וההנחות שנקבעו, והרצון לשנות את המחירים.

מגלי והבה: גם צריך לקחת בחשבון שיש היום בעיה אמיתית ומצוקה לאותן שכונות של חיילים משוחררים ש-10 שנים לא היתה שם מכירה אפילו של מגרש כזה או אחר.

מגלי והבה: לא היה תכנון וטיפול באוכלוסייה הזו.

מגלי והבה: גם המחירים, גם חוסר הטיפול - אנחנו לא רוצים למצוא את עצמנו שהמדינה מתקדמת באיטיות, ושמענו על המצוקות גם בשאר המקומות.

מגלי והבה: שלא נהיה בפיגור רציני אפילו אחרי כולם.

מגלי והבה: אז בנושא הזה אני מבקש שבאמת תהיה התייחסות וטיפול יסודי – והמנכ"לים פה שומעים, אנחנו מדברים על המצוקות.

מגלי והבה: זו עיצה לכולנו, שהדמוקרטיה לא צריכה להיות בדמות עוד ועדה ועוד דיון ולהרוג את הנושא, אלא טיפול במצוקות האמיתיות.

מגלי והבה: אני בטוח שאתה יכול לעשות את זה.

אורית נוקד: אני רוצה לברך את השר ואת שני המנכ"לים, שאני עומדת אתם בקשר.

אורית נוקד: הם עושים את עבודתם נאמנה, בהצלחה.

אורית נוקד: אני יכולה לומר שאני מסכימה לכל המגמות שהזכרת.

אורית נוקד: חייבים לחזק את הפריפריה.

אורית נוקד: חיזוק הפריפריה זה באמת באמצעות תקציבים, בין היתר – גם בדרך של החזרת מענקי הדיור.

אורית נוקד: אני חושבת שצריך להגדיל את התקציבים לדירות נ"ר.

אורית נוקד: לגבי הנושא של ההתיישבות -ראשית, דיברת על מבצע היוון שאתה מתכוון לבצע.

אורית נוקד: השאלה - מה קורה עם מגזר ההתיישבות?

אורית נוקד: אני אומרת שיש בעיה בנושא המשכנתאות.

אורית נוקד: השרים הקודמים הקימו ועדות.

אורית נוקד: אתה אמרת שאתה לא מקים ועדות, אז אני מצפה ממך באמת לפתרון מהיר ויעיל.

אורית נוקד: אני מקווה שאתה תחזק את המנהל לבניה כפרית משום ששם הדברים נעשים ביעילות ותוך קשר עם המתיישבים, וזה דבר מאד חשוב.

אורית נוקד: רציתי לשאול מה עמדתך לגבי אותו סעיף בחוק ההסדרים שמצמצם – דווקא אני שואלת אותך את זה כי אמרת שאתה מתכוון לשפר את מצב האוכלוסיות החלשות, וזו מגמה נכונה – מה עמדתך לגבי הסעיף שפוגע בזכויות הדיירים הממשיכים.

אורית נוקד: זה לא חוק הדיור הציבורי, שהזכיר יושב הראש, אלא – זכויות הדייר הממשיך.

מאיר שטרית: של הנכד.

אורית נוקד: זה יכול להיות נכד, זה יכול להיות בן זוג סיעודי - -

מאיר שטרית: בחוק כתוב שזה נוגע לזכויות של הנכד, לא של הבן.

אורית נוקד: לא רק הנכד.

אורית נוקד: כתוב "יורש" - זה יכול להיות גם בן זוג נכה, וכן הלאה.

אורית נוקד: מה עמדתך האישית?

ראובן ריבלין: פעם היו אומרים - הטובים לטייס, והיום אומרים: הטובים - לשיכון.

ראובן ריבלין: לקחת לך מנכ"ל מצוין.

ראובן ריבלין: מספר הערות.

ראובן ריבלין: קודם כל, ביום שישי ביקרתי בעין צורים.

ראובן ריבלין: המנהלת קורסת, היא לא מסוגלת לעמוד מול האוצר.

ראובן ריבלין: שם נמצאים אנשים אשר מחייבים ואתם להיכנס לבתים, כאשר בכל מקום בעולם מבחינת הבניה, היו סוגרים את האזור כאזור בניה מסוכן להולכים בו.

ראובן ריבלין: לכן אני אומר: יפה שעה אחת קודם.

ראובן ריבלין: אני מדבר על שיקומם ושיכונם של אנשים שהוציאו אותם מביתם.

ראובן ריבלין: מסכנים הילדים שלהם.

יעקב ליצמן: אתה מבקש פינוי נוסף?

יעקב ליצמן: אתה אומר שאסור להיות שם.

ראובן ריבלין: זה אתר בניה.

ראובן ריבלין: האתר לא מוכן למחיה, לחיים רגילים.

ראובן ריבלין: דבר שני - לפי ההתקדמות של התכנון, אנשים שפונו מגוש קטיף אולי בעוד 8-9 שנים יוכלו לראות את תחילת הבניה באורים.

ראובן ריבלין: אני מציע לכם - -

חיים אורון: אתה מגזים.

חיים אורון: אני רואה על ידינו - בונים.

חיים אורון: בונים על ידינו יותר מהר ממה שבנו עד עכשיו.

ראובן ריבלין: מי שמראש, סוף מעשה במחשבה תחילה – אז יש מקומות - -

חיים אורון: עצמונה זה אחרי, תאמין לי.

שי חרמש: - - עצמונה, שקף - - נחושה, שלומית, חלוצית – בונים.

ראובן ריבלין: זו המחלקה להתיישבות?

קריאות: - - -

מאיר שטרית: אחת המשימות – אמרתי לך, שמתי את זה כאחת המשימות הראשונות - -

חיים אורון: בעין צורים היה ויכוח – אתה מכיר אותו, על זכויות הקרקע ועל --

יעקב ליצמן: אנחנו, בוועדה, נקיים דיון בקרוב מאד – על כל - - אבל נחכה לגמור את עניין התקציב.

ראובן ריבלין: כבוד השר, התוכניות שאתה הצגת - - צריכה להיות בתקציב המדינה בשנת 2007 מהפכה בהתייחסות הממשלה למשרד השיכון ולתפקידים שלו.

ראובן ריבלין: המטרות שאתה הצבת לקדנציה שלך – והיא קדנציה בת שנה וחצי לפחות -המטרות שהצבת לעצמך, לא יוכלו להתקיים ולהתגשם אם לא תהיה מהפכה בהתייחסות.

ראובן ריבלין: אם אתה אמרת ורמזת שאתה הולך ל - PFI בעניין של הדירות להשכרה, זה דבר שהאוצר לא יוכל להתנגד לו.

ראובן ריבלין: אני לא יודע מאיפה הוא יביא את התקציבים.

ראובן ריבלין: אני לא בטוח שהשיטה לפטור ממס, כפי שעשו את זה בשנת 86 היא שיטה שיכולה לעזור כי היא נותנת איזה שהן אפשרויות לכל מיני תוכניות סיבוביות כאלה ואחרות, של משקיעים כאלה ואחרים - -

מאיר שטרית: -בניתי את בניין הכנסת, בלי כסף - -

חיים אורון: בלי כסף, אבל מאד ביוקר.

מאיר שטרית: לא נכון.

מאיר שטרית: תרשה לי לעדכן אותך – המחיר של בניין הכנסת למטר מרובע, זול בשליש, לפחות - - -

ראובן ריבלין: זה לא זול, אבל אני אומר בוודאות לעולם לא היינו יכולים לבנות את זה בלי ה PFI .

ראובן ריבלין: חבל על הזמן, וכל הכבוד למאיר שטרית שיזם את זה.

ראובן ריבלין: ייתכן מאד שצריך לשבת עם האוצר ולנסות - - אם המדינה תהיה ערבה לתשלום שכר הדירה, בהחלט יכול להיות מצב שבו אתה יכול לצאת ולבנות את אותם דברים.

ראובן ריבלין: הדבר האחרון שאני יכול להציע לך לבחון - ברגע זה אתה נמצא במצב איום ונורא עם הזכאים לעומת האפשרויות שלך לתת סיוע.

ראובן ריבלין: אני יודע שהבנקים, במשכנתאות שלהם, כאשר הם לא שולמו- מחזיקים בידם כיום מאות דירות, שהם לא יכולים למכור אותם בגלל המגבלה שאתם לא נותנים להם למכור אותם.

ראובן ריבלין: מדוע הדירות האלה לא יהיו באיזשהו הסדר ביניכם לבין הבנקים, אותם דירות שתוכלנה לשמש - -?

ראובן ריבלין: יכול להיות שצריך לכך חקיקה או הסדר, אבל מדוע אותן דירות, שנמצאות היום ריקות, כאבן שאין לה הופכין - -

מאיר שטרית: למה הם לא יכולים למכור את הדירות?

ראובן ריבלין: משום שאתם לא תתנו להם.

מאיר שטרית: .

מאיר שטרית: איך אנחנו יכולים למנוע את זה?

ראובן ריבלין: הבנקים מוכרים?

קריאה: - - -

ראובן ריבלין: יכול להיות שאם זאת הסיבה, אתם יכולים להגיע אתם ל - -

שי חרמש: קודם כל ברכות - ואני רואה את נציג הנגב פה - -

קריאות: - - -

שי חרמש: שאלה ראשונה נוגעת - ממשלת ישראל החליטה על הכפלת העלייה של הפאלאשמורה מאתיופיה.

שי חרמש: לא שאני חסיד של העניין - -

מאיר שטרית: מתי החליטו על זה?

שי חרמש: בינואר 2004.

שי חרמש: אם אנחנו לא מחויבים לזה – יש לי עמדה ברורה בעניין, הייתי בעמדת מיעוט במוסד הקודם שהייתי בו, אבל התניה לעניין הזה היתה הכפלת המשכנתאות בנושא עולי אתיופיה.

שי חרמש: מה שהופיע בתקציב 2006, זה - - 300 מיליון שקל.

שי חרמש: כדאי לרשום לפנינו שאם מדובר על הכפלה במשכנתאות, חייב להיווצר פה מודל חדש של מעברות בהיקפים אדירים.

שי חרמש: אז אם לא מתכוונים לבצע את זה – אם לא תהיה היערכות של משכתנאות, אתה יוצר מצב של 35 אלף איש שחיים בדיורי ביניים למיניהם במרכזי קליטה.

שי חרמש: כמו שזה נראה – כרגע זה לא מתוקצב.

שי חרמש: ונושא ממקום ששוב – שנינו עבדנו בו פעם.

שי חרמש: ועידת התביעות וקרן וינברג מסוגלת לתת מענה לחלק מבעיית הדיור המוגן.

שי חרמש: עד 2004 היה מובא כסף מבחוץ דרך ועדת התביעות וקרן וינברג, שהביאה 60% מענק לדיור מוגן כשמשרדך, משרד השיכון, היה מממן את ה- 40%.

שי חרמש: מ- 2004 זה נפסק.

שי חרמש: ב-2005 הפסדנו כסדר גודל של 6 מיליון דולר שאפשר היה להביא מחו"ל, משום שלא נמצא ה- matching המתאים.

שי חרמש: אני לא יודע אם אתה מודע לעניין הזה, אבל אני עדיין מכהן כחבר ועדת ההקצאות – זה ודאי ייגמר בעוד חודש – אבל במידה ולא יטופל מייד עניין ההקצאות ל-2006 , נפסיד גם את 2006 וחבל.

שי חרמש: זה 60% מענק, כסף שבא מממשלת גרמניה ופילנתרופים מארצות הברית.

שי חרמש: אם לא יימצא ה- 40% הכסף הזה לא יגיע, זה דירות "עמיגור" של דיור מוגן.

שי חרמש: הנושא הבא, לא בלתי צפוי – נושא הפריפריה.

שי חרמש: ממה שרואים פה בסיוע לאזורי עדיפות לאומית – המענקים ירדו בשנתיים האחרונות מ- 102 מליון שקל ל-28 מיליון במענקים, מ- 650 כמעט ל- 440 בהלוואות.

שי חרמש: הוצע בדצמבר, בתוכנית משולבת שבה הופיע אריק שרון כראש ממשלה, אהוד אולמרט כשר האוצר ושמעון פרס כשר לענייני נגב – גליל.

שי חרמש: - - של 17 מיליארד שקל,

שי חרמש: שהיתה אמורה לתת את חלקה היחסי בשנת 2006 - - - טוב אם התוכנית לא היתה באה לעולם, אז לפחות היינו נשארים עם מה שהיה קודם.

שי חרמש: להזכיר – כל המקומות - - על העניין הזה נאמר - אם אתם לא נותנים דמי חתונה לפחות אל תתנו דמי קבורה.

שי חרמש: אני לא יודע מה הכוונה שלך כשר, בעניין הזה.

שי חרמש: אתה תושב הפריפריה, גר ביבנה, אבל תסתכל קצת דרומה – בתקציב כזה, שירד ב- 40% מקודמו – נסים גדולים לא קורים.

שי חרמש: הסעיף הבא, שוודאי אתה תיתן לו הרבה תשומת לב זה המנהל לבניה כפרית, שבו מלפני שנתיים – הסכום ירד ל – 54 מ – 73 - -

מאיר שטרית: מבטיח לך שהוא יקבל תשומת לב.

שי חרמש: אני רוצה לשומע אמירה ברורה שלך.

שי חרמש: זו הזרוע היחידה שיש בה איזושהי התייחסות קונקרטית לנושא ההתיישבות.

שי חרמש: מחירי הקרקע – יעקב אפרתי, אם בגליל, במועצה אזורית "משגב" עדיין משווקים מגרשים ב- 40-50 אלף דולר שיווק לחצי דונם, אז גם הרצון הטוב ביותר להביא כוחות צעירים לאזור הזה, שהוא אזור חיוני, לפחות מהמגזר הציוני - לא יבוא לידי מימוש אם אין תוכניות במקומות האלה להביא עלויות קרקע למחירים מתקבלים על הדעת.

שי חרמש: אחרון חביב – אנחנו, ב-24 למרץ ניהלנו דיאלוג על 979.

שי חרמש: דחינו אותו טכנית, להזכירך, אתה ואני, בהסכמת אהוד אולמרט -כדי שחלילה לא יוטל עלינו רבב שמישהו מקבל החלטה בפופוליזם של בחירות, אבל הסיכום שהיה שמייד לאחר הבחירות מעבירים את ההחלטה.

שי חרמש: אנחנו כבר חודשיים אחרי הבחירות.

מאיר שטרית: זה לא הוא הכתובת, זה אני, הכתובת.

מאיר שטרית: עכשיו אני הכתובת.

שי חרמש: אז אני מצפה לפחות מפקידי ממשלה שיכבדו את התחייבותם, ושיעשו את זה לאלתר.

שי חרמש: אין לי יותר מה לומר.

יעקב ליצמן: אני פשוט רוצה לחזור לכמה דברים: מה העלות של המשכנתאות למשרד השיכון – סובסידיה, עלות עמלות לבנקים - כמה אתם משלמים בשנה, כמה כסף?

יעקב ליצמן: אני מדבר על זה בכל דיון בעניין שיכון.

יעקב ליצמן: כמה זה ביחד בכסף.

יעקב ליצמן: כמה יוצא מהמשרד עבור משכתנאות?

חיים אורון: כתוב פה, בחוברת הכחולה - -

קריאה: - -

סמדר אלחנני: 349 מיליון.

מאיר שטרית: הסבסוד השנתי על הריבית.

סמדר אלחנני: לא, זה עמלות - -

שרון גמבשו: זה כולל מענקים לאתיופים.

חיים אורון: הרוב זה מענקים לאתיופים.

חיים אורון: מתוך זה – 227 זה מענקים לאתיופים.

יעקב ליצמן: תן לי לחדד את השאלה: תוריד את האתיופים - כמה כסף אתם משלמים בלי האתיופים?

יעקב ליצמן: התחלנו עם 348 מיליון.

יעקב ליצמן: כמה אתם משלמים בלי האתיופים?

שי חרמש: 50 מיליון?

שרון גמבשו: פחות מ- 50 מיליון.

יעקב ליצמן: זו העלות?

יעקב ליצמן: זאת אומרת, כל הסובסידיה לבנקים – 50 מיליון שקל לשנה.

יעקב ליצמן: זו הסובסידיה, זו העלות - - אני הייתי מבטל את הסעיף הזה.

יעקב ליצמן: אמר חבר הכנסת אורון קודם: אפשר לקבל את המשכנתא יותר זול, בלי הסובסידיה שלכם.

יעקב ליצמן: הסובסידיה שלכם רק מייקרת.

יעקב ליצמן: עובדה: אני הלכתי לבנק, אני נכנס לבנק, איזה שאתם רוצים – אתם תבחרו את הבנק - -

קריאה: אבל איזה בנק נותן לך ל-25 שנה?

יעקב ליצמן: אני אגיד לך איזו קבוצה היא הבעיה, ועל זה אני מוכן שיהיה סבסוד - רק נכים.

יעקב ליצמן: מעבר לנכים – כל בן אדם ישעבד את הדירה שלו, הדירה שלו שווה פי 3 מהמשכנתא שהוא מקבל, בין כך, פי 2 לפחות.

יעקב ליצמן: הוא מקבל אפס פסיק פרומיל או שני פרומיל מה שאתם נותנים.

יעקב ליצמן: אם אני מביא קבוצה, אני מוזיל את זה אפילו בחצי אחוז.

יעקב ליצמן: אפילו יותר.

יעקב ליצמן: אז בשביל מה ה- 50 מיליון שקל?

יעקב ליצמן: תיקח את ה- 50מיליון שקל, תן את זה לפריפריה, למעקים – יש כסף.

יעקב ליצמן: אני צריך לדאוג שהבנקים יקבלו עמלות?

יעקב ליצמן: שיהיה שוק חופשי, לא צריך שום דבר.

ראובן ריבלין: זה כשיש לך - - שוק חופשי - -

יעקב ליצמן: אני יודע דבר אחד: כל אדם שיש לו דירה נקיה משיעבודים יכול להיכנס לאיזשהו - - כל כל ההבדל זה בחצי אחוז או שלושת רבעי אחוז – לכאן או לכאן.

יעקב ליצמן: אם אני מביא קבוצה, ועשיתי את זה פעם בבית שמש - אני יכול להוריד את זה ב- 2 אחוז גם פחות - -אני מדבר על דברים שנעשו, לא דברים שבתיאוריה.

קריאה: - -יכול להיות שאתה צודק.

יעקב ליצמן: אני צודק במיליון אחוז.

יעקב ליצמן: והטעות שלי היא רק בדבר אחד: התקציב שאנחנו מדברים עליו זה 300 מיליון שקל.

יעקב ליצמן: מורידים את זה עכשיו.

יעקב ליצמן: 50 מיליון שקל השר בוכה כרגע על נושא שיקום השכונות?

יעקב ליצמן: מי צריך את המשכנתא?

יעקב ליצמן: אני אספר עוד דבר - שר האוצר היה פעם דן מרידור.

יעקב ליצמן: היינו בקואליציה ומאיר פרוש היה שר השיכון.

יעקב ליצמן: ואז ביקשנו לבנות דירות להשכרה- 2,500 דירות.

יעקב ליצמן: ואז אמרו שאין כסף.

יעקב ליצמן: אמרנו שיש משכנתאות, ישלמו 2 מיליארד שקל, מיליארד וחצי – שלא מנצלים, שיתנו לנו משם.

יעקב ליצמן: אמר נציג האוצר, ולא אומר מי - שאי אפשר בלי משכנתאות למה?

יעקב ליצמן: אולי בצדק, כי משכנתאות זה דבר שיש כרגע הרבה, ומחר יכול להיות חסר.

יעקב ליצמן: אני אקצר – אנחנו המצאנו לשר מרידור שני מסמכים: העברות תקציביות, מהמשכנתאות, אחת – לקופת חולים כללית, ואחת – לרשויות המקומיות.

יעקב ליצמן: אחת – 280 מיליון שקל, ואחת – 250 מיליון.

יעקב ליצמן: למה אני אומר לך את זה?

יעקב ליצמן: - גם ממשכנתאות אפשר לקחת כסף.

יעקב ליצמן: זה שהם אומרים שלא- אני אומר לך, תקדימים, ויש פקיד שיושב כאן שיודע שזה נכון.

יעקב ליצמן: אני אומר למנכ"לי השיכון: רבותיי, יש כסף שם.

יעקב ליצמן: רק מה?

יעקב ליצמן: – הם לא רוצים שתשתמשו בזה.

יעקב ליצמן: אני אחראי לכל מילה שאמרתי.

קריאות: - - -

יעקב ליצמן: - - מצעד התירוצים.

יעקב ליצמן: יש לי ספר שלם על זה.

שרון גמבשו: מילה אחת – ב-99 היו מענקים בסעיף הסיוע - -

יעקב ליצמן: התירוץ הזה היה טוב אם היית אומר לי אז – כן.

יעקב ליצמן: אבל גם אז אמרת לי- לא.

יעקב ליצמן: זה לא רציני.

שרון גמבשו: - - אי אפשר.

חיים אורון: חוקית - אתה לא יכול להעביר מסעיף אשראי לסעיף הוצאות.

יעקב ליצמן: אמרו לי את זה אז, ולקחו.

יעקב ליצמן: זה קרה פעמיים, לא פעם אחת.

יעקב ליצמן: אי אפשר למנוע את זה.

קריאות: - - -

ראובן ריבלין: האם האפשרות שליצמן העלה יכולה להיות?

אריה בר: מדובר על הלוואות שכבר נלקחו.

אריה בר: אתה לא יכול לקחת אותן.

אריה בר: דבר נוסף – אם תקציב את ה- 50 מיליון גם כך לא יביאו את זה לשיכון.

אריה בר: אז אל - -כי כל הפטנטים האלה של - -

יעקב ליצמן: ברור לך שאני לא רוצה ל - - לך.

דורית זיידמן: בדיון שנערך בשבוע שעבר בהצעה לתיקון - - לחוק מנהל מקרקעי ישראל, איגוד הבנקים הציג את ההסתייגויות שלו לנוסח המוצע, שעיקרן נועד להגן על שני דברים - העברת חכירה לבעלות, במנהל, הן של מן הסתם דירות שכבר רשומות בחכירה בטאבו והן של דירות שרשומות בחכירה במנהל, והן לגבי דירות שנרשמות לחברות משכנות, ששם הבעיה כנראה היא הבעיה הגדולה ביותר.

דורית זיידמן: המטרה של התיקון שאיגוד הבנקים מציע היא כפולה: אחת, לדאוג לכך שהרישום בטאבו ישקף אכן מצב אמיתי, כדי שאפשר יהיה להסתמך עליו במאת האחוזים, ושלא יקרו כל מיני תקלות משפטיות.

דורית זיידמן: המטרה השניה היא - ואנחנו לא מתביישים בה - להגן על הזכויות של הצדדים השלישיים –ביניהם גם הבנקים, אבל לא רק הבנקים, גם מעקלים למיניהם, גם רשויות מקומיות, אולי, כל מי שיש לו זיקה, בין - -

מאיר שטרית: למה דירה צריכה להיות בת ערובה בידי הבנקים?

מאיר שטרית: יש לכם ביטחון של המשכנתא

מאיר שטרית: חס וחלילה לא מדובר על ערובה.

מאיר שטרית: הנקודה היא שאנחנו רוצים להיות בטוחים שכאשר נרשמת הבעלות בטאבו תירשם המשכנתא בטאבו גם היא.

מאיר שטרית: זו האחריות של הבנק - -

יעקב אפרתי: לא צריך שום תיקון חוק יותר.

דורית זיידמן: בעצתו של אדוני אנחנו פנינו למשרד המשפטים ולמנהל.

דורית זיידמן: קיבלנו את תגובת המנהל שלפיה העניין אמור להיות מוסדר בצורה מנהלית.

יעקב ליצמן: נכון, זה מה שהוא אומר כאן.

יעקב ליצמן: אבל גברתי,אמרו האנשים כאן בדיוק כך: לא בצורת חוק.

יעקב ליצמן: אני גם חייב להעיר לך שגם אם יש חוק הם לא תמיד מקיימים.

סמדר אלחנני: סתירה פנימית - מצד אחד הממשלה מדברת על זה שצריך לעודד בניה להשכרה ודיור להשכרה.

סמדר אלחנני: מצד שני, את דיירי הדיור הציבורי אתם רוצים להעביר לקניית דירות, הרי אפשר להשאיר אותם בדיור להשכרה.

מאיר שטרית: אלו שנמצאים בדיור הציבורי - יש להם אפשרות לקבל הנחה שמגיעה ל-80-85%.

מאיר שטרית: מבחינתם זה יהיה טעות להמשיך בהשכרה, כי יהיה להם הרבה יותר זול לרכוש.

מאיר שטרית: לאחרים, שאין להם בכלל דירה, אין להם פתרון אלטרנטיבי.

מאיר שטרית: הפתרון היחידי שטוב לעשרות אלפי זוגות צעירים שכל שנה מצטרפים זה האפשרות לשכור בית לתקופה ארוכה, עד שיהיה להם כסף.

מאיר שטרית: כשזוג חוסך כסף, תמיד הוא יכול לצאת מדירה מושכרת ולקנות בית.

מאיר שטרית: מוכרחים למצוא פתרון ביניים לזמן שלזוג אין כלים לקנות דירה, וזה לא מדבר על עניים מאד – אלא על זוגות בינוניים בארץ.

אריה בר: השר סקר את הכל בהרחבה, בצד המקצועי.

אריה בר: רק הערה אחת - בפריפריה, ואני תושב באר שבע, הבעיה היא לא רק אם בונים או לא בונים, כי יש היום עודף של דירות שלא נרכשות על ידי הזוגות הצעירים חסרי הדירה.

אריה בר: אין חיבור ין המשתכן לבין הדירה.

אריה בר: כתוצאה מכך שלא מוכרים את הדירות, הקבלנים בנגב הם הפוטנציאל לפשיטת רגל- כי ערכי הנכסים יורדים, ההלוואות בבנקים - - וההפרש, בסופו של דבר – הנכס שווה 60% מההלוואה שלו כרגע.

אריה בר: ברגע שאותו קבלן לא מסוגל להתגלגל - הבנק שם את היד ואז יש לנו את אותם קבלנים וחברות שפושטים את הרגל, ובדרך – עוד שניים, בדרום.

אריה בר: החיבור בין המשתכן חסר הדירה לבין הדירה מצריך פעולה של הממשלה.

אריה בר: בלי פעולה של הממשלה, או - - בסבסוד של ההלוואות או במענקים - החיבור הזה לא .

מאיר שטרית: מילה לגבי התיישבות - אל"ף, אני ער להחלטה 979 ואני מתכוון לטפל בסוגיה.

מאיר שטרית: יחד עם זאת, יש דברים במסגרת הזו של ההתיישבות שמחייבים טיפול -- .

מאיר שטרית: את לך דוגמה: במושבים רבים, במקומות רבים, יש משקים ריקים, שאף אחד לא מחזיק אותם.

מאיר שטרית: היישובים מונעים את אכלוסם של המשקים הללו.

מאיר שטרית: הם לא נותנים להיכנס רק למי שהם רוצים.

מאיר שטרית: למה?

מאיר שטרית: למה שלא ייצאו במכרז ושהאגודה תאשר אנשים שייכנסו?

מאיר שטרית: או שבכלל לא יצטרכו אישור של האגודה.

מאיר שטרית: למשל - ואני לא מדבר על מקום אחד או שניים, אלא על מאות משקים כאלה.

מאיר שטרית: הם עומדים כאבן שאין לה הופכין, וחברי האגודה מחזיקים את המשקים האלה עד אשר יהיה בן של מישהו שאולי ירצה להיכנס.

מאיר שטרית: זה לא בסדר, בעיניי זה לא בסדר.

שי חרמש: בשביל זה אתה מחזיק את כל השאר כבני ערובה?

מאיר שטרית: אני לא מחזיק אף אחד.

מאיר שטרית: אני שבועיים בתפקיד.

מאיר שטרית: אני לא יודע מה היה לפניי.

מאיר שטרית: אני בין אלה שיודעים לטפל בסוגיה – מהתחלה ועד הסוף.

חיים אורון: תגיד משהו יותר מפורט על נושא המיעוטים.

חיים אורון: אמרת את זה בהערת ביניים.

חיים אורון: גם בתוכניות מתאר, גם בקרקעות, בכל הדברים.

מאיר שטרית: תוכניות מתאר זה קטע של משרד הפנים.

מאיר שטרית: אני מדבר על פתרון דיור למיעוטים.

מאיר שטרית: לבדואים - בעיה גדולה מאד, שלא מטופלת כהלכה.

מאיר שטרית: דרוזים – חיילים משוחררים, וגם חיילים משוחררים אחרים בצפון, אין להם פתרונות בכלל.

מאיר שטרית: אין להם קרקעות – לא ביישובים הבדואים, הדרוזים והערבים.

מאיר שטרית: הקרקעות הן פרטיות.

מאיר שטרית: למדינה יש מעט מאד קרקע.

מאיר שטרית: אנשים בעלי קרקעות לא מוכנים להעמיד קרקע ל - -.

מאיר שטרית: זה מחייב טיפול מאד מערכתי שהיום לא קיים.

מאיר שטרית: זה עסק מורכב ומסובך.

מאיר שטרית: אני מתכוון - כפי שאמרתי, לטפל בזה, זו אחת הסוגיות המרכזיות - -

חיים אורון: יש נקודת שוויון בין היישובים הבדואים ובין ההתיישבות היות והבנקים לא מכירים בערך הדירה, נותנים היום משכנתאות בנגב רק בגובה הערבות הממשלתית למשכנתא.

חיים אורון: הם אומרים שבחיים הם לא יוכלו לממש את הדירה בתל שבע, ולכן הם נותנים – כמה זה, 90 אלף שקל, המחיר של המשכנתא?

קריאה: 80 אלף.

חיים אורון: 80 אלף.

חיים אורון: הכל תקוע.

ישראל בר: אבל מה מחיר הדירה - - -

שי חרמש: הנציג של קבוצה - - האם יש תוכניות?

מאיר שטרית: יש תוכניות לשינויים מבניים ורפורמה מוחלטת בעניין.

יעקב ליצמן: אני מודה לשר, הישיבה נעולה.