ועדת הכספים, כנסת 17, פרוטוקול מספר 43, 2006-05-29 09:30

יעקב ליצמן: אנחנו מדברים על תקציב משרד הבריאות לשנת 2006.

יעקב ליצמן: אנחנו מקדמים בברכה את שר הבריאות, מר יעקב בן-יזרי.

יעקב ליצמן: אני לא מקנא בו, מדובר במשרד קשה.

יעקב ליצמן: אנחנו עדים לאחרונה לנושא סל התרופות.

יעקב ליצמן: זה על סדר היום.

יעקב ליצמן: דיברתי קודם עם השר לגבי בית החולים באשדוד.

יעקב ליצמן: אני מאחל לשר הצלחה.

יעקב ליצמן: ההצלחה שלו היא ההצלחה של כולנו.

יעקב ליצמן: זה אחד המשרדים הכי קשים שאני יודע עליהם.

יעקב ליצמן: נתחיל עם הצעות לסדר.

אמנון כהן: שלחתי מכתב ליושב-ראש הוועדה בנוגע לנושא סל התרופות.

אמנון כהן: הייתי רוצה שנשלב את זה בדיון.

יעקב ליצמן: אני הגשתי אי-אמון בנושא הזה.

סטס מיסז'ניקוב: הייתי רוצה שנדון גם בנושא של קפיטציות.

יעקב בן-יזרי: תודה רבה לכם על הברכות.

יעקב בן-יזרי: לא אחזור על מה שאמרתי כאן בכמה הזדמנויות בתור שר הבריאות.

יעקב בן-יזרי: דנתי, במסגרת התפקידים שלי, הרבה מאוד על תקציבים שנוגעים בנושאי בריאות אזוריים, בנושאי בריאות ארציים.

יעקב בן-יזרי: המערכת פה היא אחרת.

יעקב בן-יזרי: על שנת 2006 אין כמעט מה לדבר כי התקציב כמעט מוכן, כמעט הוכתב, כמעט נגזר.

יעקב בן-יזרי: אם יהיו עוד אי אלה דברים קטנים שניתן יהיה עדיין להזיז פה ושם, אז הם לא משמעותיים.

יעקב בן-יזרי: אני מדבר על תקציב 2007 בעיקר.

יעקב בן-יזרי: נושא הפסיכיאטרייה חייב לקבל אצלנו איזו שהיא ראיה אחרת ממה שהיה בשנים עברו.

יעקב בן-יזרי: היום הנושא הזה בהתפתחות מאוד מתקדמת.

יעקב בן-יזרי: הנושא של המכשור הרפואי והתרופות מקל הרבה מאוד בטיפול בחולים אשר זקוקים לטיפול פסיכיאטרי.

יעקב בן-יזרי: עצם העובדה שהתרופות מאפשרות לחולים להיות משולבים בקהילה, לקבל את הטיפול במרפאות מיוחדות לבריאות הנפש, למנוע מהם או לחסוך מהם את האשפוז במקומות סגורים או חצי סגורים, זאת ההתקדמות שאמורה להתבטא בשנת 2007.

יעקב בן-יזרי: עובדה שבשנתיים השלוש האחרונות נסגרו כ3000 מיטות במחלקות הפסיכיאטריות בבתי החולים בארץ.

יעקב בן-יזרי: זה מחייב השקעה כדי שניתן בקהילה את השירות הפסיכיאטרי, כדי שישתמשו בתרופות החדישות לנושא הזה, כדי לאפשר לאוכלוסיות האלו להשתלב בקהילה, בין אם זה בבית, בין אם זה במעונות יום, בין אם זה במרפאות לבריאות הנפש העירוניות, האזוריות וכו'.

יעקב בן-יזרי: הגריאטריה זה גם נושא שמחייב ראייה אחרת.

יעקב בן-יזרי: כל מי שהיה זקן או חולה במשהו היו מכניסים אותו למקום שבעבר קראו לו בית אבות או בית זקנים.

יעקב בן-יזרי: היום, המוסדות האלה נקראים בתי חולים גריאטריים.

יעקב בן-יזרי: מדוע?

יעקב בן-יזרי: בתוך המוסדות האלה הוקמו מחלקות פנימיות אשר מטפלות בחולים שהם בגיל מתקדם.

יעקב בן-יזרי: במקום לשלוח אותם לבתי חולים כלליים ולתפוס מיטות במחלקות פנימיות ולשלם גם אשפוז שעולה 1700,1800 שקל, מתפתחות היום מחלקות פנימיות בתוך בתי החולים הגריאטריים.

יעקב בן-יזרי: פשוט צריך איזו שהיא השקעה מסוימת כדי לפתח את הנושא.

יעקב בן-יזרי: אחד הדברים החשובים בעניין הזה – זאת מהפיכה רצינית – זה שצריך שיתוף פעולה עם המחלקות הפנימיות של בתי החולים, עם המיונים של בתי החולים ועם הרופאים שמפנים למיונים.

יעקב בן-יזרי: המקרה יכול לקבל טיפול בתוך בית החולים הגריאטרי בתנאים הכי טובים, הכי מסודרים, הכי נוחים והכי רפואיים.

יעקב בן-יזרי: אני מכיר את זה לא מהיום.

יעקב בן-יזרי: אני מכיר את זה מהתקופות הקודמות שלי.

יעקב בן-יזרי: לפני כשבוע ביקרתי – וחברים מוזמנים לבקר במקומות האלה – וראיתי מקרוב את הראייה הזאת.

יעקב בן-יזרי: זה חוסך אשפוז בבתי חולים כלליים, זה מוזיל את העלות של הטיפול בחולה פר יום.

יעקב בן-יזרי: הדברים האלה צריכים להתפתח בצורה נאותה.

יעקב בן-יזרי: לפי דעתנו זאת הראייה בטיפול באדם המבוגר כאשר יהיה זקוק לשירותים של מחלקה פנימית בבית חולים כללי.

יעקב בן-יזרי: אני לא מדבר על ניתוחים או על מחלקות מיוחדות שמחייבות ניתוח כזה או התערבות כירורגית כזאת אחרת.

יעקב בן-יזרי: מבחינה טיפולית בהחלט ניתן לטפל בתוך בתי החולים הגריאטריים אם נעמיד אותם ברמה כפי שאני מנסה להסביר אותה.

יעקב בן-יזרי: אחד הנושאים שמטרידים אותנו הרבה מאוד הוא נושא של בריאות הציבור.

יעקב בן-יזרי: בריאות הציבור זה נושא מאוד רגיש, הוא גם רחב וכולל הרבה מאוד אלמנטים רפואיים, ארגוניים ונושאי פיקוח ובקרה בנושאים של בריאות הציבור.

יעקב בן-יזרי: אני מדבר החל מהתינוק שנולד, שצריך לטפל בו בטיפת חלב, שצריך לתת לו את החיסונים הראשונים, וכלה בטיפול בגן ילדים, בבית ספר ובחיסונים שאנחנו בשנים האחרונות מצמצמים ואיש אינו לוקח על עצמו את האחריות איך ממשיכים לטפל בעניין הזה.

יעקב בן-יזרי: יש ויכוח מי יטפל בנושא הזה של הרפואה המונעת, האם העיריות, קופות החולים, משרד הבריאות.

יעקב בן-יזרי: הנושאים עדיין בדיונים אצלנו, אבל חייבים לקבל הכרעה כדי לתת תשובה.

יעקב בן-יזרי: הילד חייב לקבל תשובה, לא חשוב מאיזו מערכת.

יעקב בן-יזרי: כמובן הפיקוח של מערכת הבריאות, של משרד הבריאות, של כל אלה שעוסקים במלאכה.

יעקב בן-יזרי: כל עוד לא נפלה הכרעה מי יטפל בנושא הזה.

יעקב בן-יזרי: .

יעקב בן-יזרי: קוצצו תקנים, צומצמו אמצעים.

יעקב בן-יזרי: אנחנו נמצאים בשניים שלושה מקומות בארץ בפיילוט קטן בטיפול ברפואה מונעת.

יעקב בן-יזרי: זה ינחה אותנו לכיוון איך לטפל בנושא.

יעקב בן-יזרי: זה נושא שאסור לנו להזניח אותו, חייבים להמשיך לעקוב ולטפל בו.

יעקב בן-יזרי: לא מדובר רק בנושא טיפת חלב וחיסונים וטיפולים בילדים בבתי ספר ובגני ילדים, מדובר בפיקוח על המזון, בפיקוח על המים, בפיקוח על המקורות של כל המחצבים שלנו והסחורות שמובאות מחו"ל שמחייבות פיקוח ובקרה וראייה וכו'.

יעקב בן-יזרי: בעניין הזה קוצץ התקציב בשנה האחרונה ב50 מיליון שקל.

יעקב בן-יזרי: רבותי, נלקחו מהמשרד או קוצצו כ270 משרות לפיקוח על נושאי המזון במדינת ישראל.

יעקב בן-יזרי: הסחורות ממשיכות להגיע, המזון מגיע.

יעקב בן-יזרי: אנחנו חייבים לפקח על כל דבר ודבר שמגיע ארצה בייבוא מחו"ל, אם זה חיטה, אם זה מזון נוזלי וכו'.

יעקב בן-יזרי: הפיקוח על מקורות המים במדינת ישראל, אם זה הבריכות, המים לשתייה, מי קולחין - כל זה מחייב ביקורת.

יעקב בן-יזרי: אנחנו היום לא מסוגלים לעמוד בעניין הזה.

יעקב בן-יזרי: הנושא הפארמקולוגי במשרד הבריאות אשר מפקח על נושאי התרופות שנכנסות לסל ולמערכת בכלל, כולל בתי מרקחת פרטיים הפרוסים על פני כל מדינת ישראל.

יעקב בן-יזרי: כל הדברים האלה לוקים, לצערנו הרב, בחוסר גדול.

יעקב בן-יזרי: אנחנו חייבים לתת להם ביטוי רציני בתקציב 2007.

יעקב בן-יזרי: נושא הפיתוח.

יעקב בן-יזרי: התקציב בבתי החולים מחושב לפי הוצאה והכנסה.

יעקב בן-יזרי: אנחנו מתבססים על כך שתהיה הכנסה של מכירת שירותים על ידי בית חולים לקופות החולים, למוסדות רפואה כאלה ואחרים.

יעקב בן-יזרי: כדי שהוא יוכל למכור שירותים רפואיים ויכסה את ההוצאה שלו הוא חייב החזקה, טיפול, הכנסה והשקעה בתוך המערכת הקיימת.

יעקב בן-יזרי: המצב בכמה בתי חולים בארץ הוא בשיא ההזנחה.

יעקב בן-יזרי: כדי למשוך אנשים לבוא לבית החולים ולתת מוניטין ושם חייב בית החולים להיות אסתטי, טוב, בעל תחזוקה.

יעקב בן-יזרי: יש בתי חולים שלצערנו הרב הצנרת שם רקובה ולא ניתן לתקן אותה.

יעקב בן-יזרי: אי אפשר להחליף את המערכות האלו.

יעקב בן-יזרי: הן עולות מיליונים על מיליונים.

יעקב בן-יזרי: ב2006 קוצצו בנושאי הפיתוח 163 מיליון שקל.

יעקב בן-יזרי: גם זה חייב למצוא תיקון רציני.

יעקב ליצמן: כמה זה היום?

יעקב בן-יזרי – שר הבריאות: זה עומד היום על 50 מיליון שקל.

יעקב ליצמן: קיצצו יותר ממה שנשאר?

יעקב בן-יזרי – שר הבריאות: כן.

יעקב בן-יזרי – שר הבריאות: חייבת להיות מחשבה לגבי הרחבת מיטות האשפוז במדינת ישראל.

יעקב בן-יזרי – שר הבריאות: יש חוק שאומר לבנות בית חולים באשדוד.

יעקב בן-יזרי – שר הבריאות: אני אחיה את הנושא הזה.

יעקב בן-יזרי – שר הבריאות: בשיחה עם יושב-ראש ועדת הכספים, ניתן איזה שהוא רמז איך ינסו להאיץ בטיפול בנושא הזה של בית החולים.

חיים אורון: בדקתם 1000 מיטות ל1000 נפש בנגב?

חיים אורון: בנתוני משרד הבריאות הנגב נמצא בגירעון גדול במיטות ל1000 נפש.

חיים אורון: לפני שממלאים את מרכז הארץ, תבואו לנגב.

חיים אורון: ראיתי את זה בקווי היסוד של הממשלה.

יעקב בן-יזרי – שר הבריאות: יש כבר דיונים בנושא הזה.

יעקב בן-יזרי – שר הבריאות: אני רוצה לקוות שוועדת הכספים תיתן את הדעת לנושאים שהעליתי כנקודות בסיס לתקציב משרד הבריאות לשנה הבאה.

יעקב בן-יזרי – שר הבריאות: אנחנו תמיד פתוחים למחשבות, לרעיונות.

יעקב בן-יזרי – שר הבריאות: בשביל זה אנחנו קיימים.

יעקב בן-יזרי – שר הבריאות: לא אחדש לכם מהומה לגבי מה שהתפרסם ומה שנאמר עד כה בנוגע לסל התרופות, כולל הדיון שהתקיים לקראת הישיבה של הכנסת היום.

יעקב בן-יזרי – שר הבריאות: ביום חמישי אני מוזמן לבית הנשיא.

יעקב בן-יזרי – שר הבריאות: אנחנו גם מזמינים את נציגי השובתים במטרה לקרוא להם להפסיק את השביתה.

יעקב בן-יזרי – שר הבריאות: עד ליום חמישי או עד ליום רביעי דובר על אותם 3.5 מיליון שמשפחת עופר רצתה לתת, אבל ביום חמישי באתי בהצעה אחרת שהצגתי אותה גם בפני הנשיא וגם בפני השובתים שישבו בבית הנשיא.

יעקב בן-יזרי – שר הבריאות: אנחנו הועדנו 15 מיליון שקל מתקציב סעיף התרופות של הגמלאים לעמותה אשר רשאית לחלק את הכסף לפי החלטתה מבלי להיות מוגבלת בהחלטות ועדת הסל אשר קובעת סידור או תעדוף של תרופות כאלו ואחרות.

יעקב בן-יזרי – שר הבריאות: דיברנו קודם על 35 מיליון שרצינו להעביר לסל התרופות.

יעקב בן-יזרי – שר הבריאות: ביקשו מאיתנו חוות דעת של היועץ המשפטי, האם מותר לנו להעביר 35 מיליון שקל מתקציב הגמלאים.

יעקב ליצמן: זה לא מתקציב הגמלאים, זה מתקציב המדינה.

יעקב ליצמן: רק מה, הגמלאים יכולים להגיד מאיפה שהם רוצים, בתנאי שהכנסת תאשר את זה.

יעקב ליצמן: כמה כסף השובתים מבקשים?

יעקב בן-יזרי: לפי דעת המומחים והאונקולוגים המתמחים בנושא המעי הגס אשר מדברים על שתי תרופות, מדובר ב110, 120 מיליון שקל לשנה.

יעקב בן-יזרי: ברגע שאנחנו נותנים כסף לשתי התרופות האלו שנמצאות בשורה 8,9,10 לפי הסדר של המומחים, אנחנו נותנים לגיטימציה להגיש נגדנו עתירה לבג"ץ של אותם חולים בקטגוריות העליונות שישאלו מדוע נתנו מקום 10,11 ולא נתנו להם.

יעקב בן-יזרי: יש הבדל בין תרופה מצילת חיים, משפרת חיים ומאריכה חיים.

יעקב בן-יזרי: ביום חמישי הצעתי פתרון זמני שיספיק ל4,5, חודשים ואז הם שאלו מה יהיה באוקטובר.

יעקב בן-יזרי: הצהרתי בפניהם שאם הנושא לא ייפתר עד אוקטובר, אני , יעקב בן-יזרי, ידאג להם לחודשים אוקטובר, נובמבר, דצמבר.

יעקב בן-יזרי: ינואר 2007 זה כבר תקציב אחר.

יעקב בן-יזרי: לשנת 2006 הצעתי את ההצעה.

יעקב ליצמן: האם בהצעה של דני נווה, שהממשלה תאשר אחוז מסוים עבור סל התרופות, יש פתרון ל2007 לחולים האלה?

יעקב בן-יזרי: המחשבה והרעיון שהועלו על ידי סיעת העבודה זה שבשנת 2007 סל התרופות יגדל בעוד 400 מיליון שקל תוספת על הבסיס הקיים של שנת 2006.

חיים אורון: מה זה הבסיס?

יעקב בן-יזרי: 310 ועוד 50 מיליון.

חיים אורון: אין לזה ידיים ורגליים.

חיים אורון: מדובר ב4% על בסיס של 4 מיליארד.

חיים אורון: אתם חתמתם על 198 לשנים הבאות.

יעקב בן-יזרי: אני מאמין שכשתתקבל ההצעה הזאת יש סיכוי שהאורביטוקס והאווסטין ייכללו בתוך המסגרת.

אבי ישראלי: הרעיון הוא להקדים מתקציב 2007 סכום של 300 מיליון מתוך ה400 שעליהם דיברו קודם.

אבי ישראלי: הם יתחילו ב2006 במקום ב1 לינואר 2007.

אבי ישראלי: יש 310 ועוד 35, שזה יחד 345.

אבי ישראלי: צריך להוסיף עוד 467 פחות 345, שזה כ122 מיליוני שקלים.

אבי ישראלי: התוספת של 300 פחות 122 תועבר לוועדת הסל.

אבי ישראלי: עליה הוועדה תשב תוך יומיים שלושה, תעשה תעדוף, והתרופות שהיא תקבע בתעדוף אלו התרופות שתתוקצבנה עוד עכשיו.

אבי ישראלי: אומר לכם שר הבריאות שלאורביטוקס והאווסטין יש סיכוי להיכלל בתוך התעדוף הזה.

רות רלבג: אנחנו ננסה לתת תמונה כללית על התקציב של המשרד.

רות רלבג: אנחנו מציגים פה בטבלה את הסעיפים העיקריים בתקציב משרד הבריאות, כשלמעשה אנחנו מציגים תקציב מקורי מול תקציב מקורי.

רות רלבג: בין תקציב מקורי 2005 לתקציב מקורי 2006 יש עמודות שמדברות על השינויים ב2005 וסך כל השינוי במעבר ל2006.

רות רלבג: המספרים הם קצת מטעים.

רות רלבג: אני מבקשת מכם להתייחס למקורי פלוס מקורי.

רות רלבג: 180 מיליון שקל מינוס בפסיכיאטרייה נובע מזה שהמקורי מול מקורי לא לוקח בחשבון רזרבות שבשנים האחרונות מופשרות.

רות רלבג: יש לנו 124 מיליון שקל לשירותים פסיכיאטריים בבתי חולים כלליים, יש עוד רזרבה שאנחנו מקבלים מידי שנה בגין השיקום, ויש רזרבה נוספת שאנחנו מקבלים בגין פיתוח שירותים בקהילה.

רות רלבג: הכסף הזה לא מופיע במקורי מול מקורי, הוא מופשר במסגרת של הסכם.

רות רלבג: אני מראה לכם מקורי מול מקורי.

רות רלבג: אין בתוך הדבר הזה את ההסכמים של 2006, אין בתוך הדבר הזה את הרזרבות שלא הופשרו ב2006 שלגבי חלקן יש הסכמה, שלגבי חלקן יש נוהג שהן מופשרות מידי שנה בשנה.

רות רלבג: פסיכיאטרייה זה נושא שנשאר במסגרת התוספת השלישית ובאחריות משרד הבריאות.

רות רלבג: כשעבר חוק ביטוח בריאות ממלכתי ב1 לינואר 1995, נשארו באחריות המשרד 3 תחומים במסגרת התוספת השלישית: האחד זה פסיכיאטרייה, השני גריאטריה והשלישי זה בריאות הציבור.

רות רלבג: בנושא של פסיכיאטרייה אנחנו מחלקים את התקציב ל4 חלקים.

רות רלבג: אנחנו מציגים 3 מהם.

רות רלבג: הראשון זה מיניסטריון, השני הוא בתי החולים ממשלתיים והיחידות הנלוות לבתי החולים, שחלקן זה מערך אמבולטורי, חלקן מערכות שמכינות את החולה לקהילה.

רות רלבג: סך כל התקציב הזה עבר מהפיכה מאוד גדולה בשנה שעברה כחלק מההיערכות לרפורמה הביטוחית.

רות רלבג: אנחנו מימשנו הסכם שהיה לנו עם האוצר משנת 2001, שבו התחייבנו להוריד את כמות המיטות במערכת ל3500.

רות רלבג: הרפורמה הביטוחית תוריד את מיטות האשפוז ל3150.

רות רלבג: התקציב נשאר תקציב שמשרת את מערך האשפוז לפי מחירים שהוסכמו בינינו לבין האוצר, ומבחינתנו מייצגים נכונה את התקציב הנדרש למערכת הזאת.

רות רלבג: ראשיתו של השיקום בהסכם מ2001, במסגרת חקיקת חוק שיקום נכי נפש בקהילה.

רות רלבג: המערכת הזאת התחילה מאיזה שהוא תקציב בסיסי שהיה, ועל פי הסכם עם משרד הבריאות.

רות רלבג: הוא עומד היום על 308 מיליון שקל.

רות רלבג: על זה יש איזו שהיא רזרבה שתופשר במסגרת האישור של התקציב.

רות רלבג: תקציב השיקום יעלה ל323 מיליוני שקלים.

רות רלבג: התקציב הזה אינו נותן את הפתרונות.

רות רלבג: אחת הבעיות הקשות זה סל השיקום.

רות רלבג: אנחנו מ15 למארס השנה הפסקנו לאשר סלי שיקום למשוקמים, התורים גדלים, נוצר פקק שיקום של כאלה שנמצאים בתנאים של אשפוז.

רות רלבג: אנחנו בדיונים די אינטנסיביים עם האוצר כדי לנסות לגבש איזה שהוא הסכם לתוספות לשנים הבאות.

רות רלבג: הקצב של הדיונים איננו עונה על הבעיה שקיימת היום בשטח.

רות רלבג: אם אתם יודעים, אז גם הוגש בג"ץ.

חיים אורון: כמה תור יש?

רות רלבג: זה משתנה לפי האזורים בארץ.

רות רלבג: הוא יכול להגיע עד ל9 חודשים.

אבי ישראלי: יש פה מצוקה אמיתית.

אבי ישראלי: מדובר בחולים שלא צועקים, שהמשפחות לא צועקות בשבילם.

רות רלבג: הנושא של המרפאות הוא נושא משלים.

רות רלבג: הנושא של פיתוח שירותים בקהילה הוא חיוני כדי לתת את השירותים לאותם אלה שבעבר היו באשפוז והיום נמצאים מחוץ לאשפוז.

רות רלבג: הקטנה של כמות המיטות מ6000 ל3500 לא נעשית בקלות.

רות רלבג: חלקם של האנשים האלה נמצאים בבתים, חלקם נמצאים במסגרות כאלו ואחרות של הוסטלים.

רות רלבג: אם לא יהיה שירות מרפאתי נאות, סביר ובזמינות טובה אנחנו צפויים בעצם לאבד את כל ההישג הזה של הקטנת המיטות והכל יחזור חזרה לאשפוז.

רות רלבג: בריאות הנפש.

רות רלבג: אנחנו מבקשים לממש את החלטת הממשלה ליישום העברת הרפורמה הביטוחית לקופות החולים ב1 לינואר 2007.

רות רלבג: עלות הרפורמה היא כ200 מיליון שקל, כשהחישוב הזה לוקח בחשבון את התקציב הנדרש להפעלה של השירות במסגרת קופות החולים, על בסיס הסכמים שאנחנו הגענו אליהם בנושא של מחירים, בנושא של מאפייני הפעילות, ובנושא של הצרכים שיידרשו בפיתוח שירותי מרפאה על בסיס של 2% ו4% מבוגרים וילדים.

רות רלבג: הכל על פי קריטריונים שנקבעו על ידי אנשי המקצוע.

רות רלבג: אנחנו לקחנו את המקורות שקיימים היום במערכת הפסיכיאטרית במשרד הבריאות.

רות רלבג: זה מגיע ל200 מיליון שקל.

רות רלבג: זאת עלות הרפורמה.

רות רלבג: אם לא נשתמש בצוהר הזה של עת רצון ומפגש של האוצר, של הקופות, של גורמי המקצוע ושל משרד הבריאות שאמון על העניין הזה, אנחנו עשויים לא לממש את התהליך הזה שהוא מאוד מאוד חשוב.

רות רלבג: אנחנו אומרים שאם יחלה הגוף תרפא אותו הנפש, אבל אם תחלה הנפש, מי ירפא אותה?

רות רלבג: אנחנו מבקשים לנסות לממש את הרפורמה בבריאות הנפש, שהיא מאוד מאוד חשובה.

רות רלבג: אם לא תהיה רפורמה ביטוחית, אנחנו בעצם נשחק הסכמים עם הקופות שהושגו במאמץ מאוד גדול.

רות רלבג: הרבה מאוד שעות, הרבה מאוד מאמץ, הרבה מאוד רצון להתפשר ולהגיע לעמק השווה.

רות רלבג: אנחנו נסכן את ההישגים של התמחור והתקצוב, כי בסופו של דבר כשזה יעבור לתוספת השנייה.

רות רלבג: .

רות רלבג: כשזה נשאר בתוספת השלישית זה חשוף לדיונים שנתיים עם האוצר, זה נשחק בסופו של דבר.

רות רלבג: יש סיכון של האיזון בין קהילה לאשפוז.

רות רלבג: אם לא נרחיב את שירותי האמבולטוריקה אנחנו צפויים להפרת האיזון.

רות רלבג: אנחנו נפגע באמון של המערכת.

רות רלבג: אנחנו סוף סוף הגענו לחלון הזדמנויות שצריך לממש אותו.

רות רלבג: גריאטריה.

רות רלבג: תקציב הקודים שלנו בשנה שעברה עמד על מיליארד 298.

רות רלבג: התקציב המקורי השנה עומד על מיליארד 339.

רות רלבג: הגידול למיליארד 339 כולל בתוכו את התוספת הנדיבה שקיבלנו במסגרת הסכמים קואליציוניים בשנה שעברה במפלגת העבודה, ונושא של תוספות הסכמיות שקיבלנו במסגרת דיונים בין משרד הבריאות למשרד האוצר.

רות רלבג: התקציב המקורי עומד השנה על מיליארד 339.

רות רלבג: זה נכון שיש גם רזרבות.

רות רלבג: אין הסכמים מובטחים של הרזרבות.

רות רלבג: מספר הקודים עומד על 12 אלף 100.

רות רלבג: אנחנו בתקציב 2006 עומדים על 13 אלף 400.

רות רלבג: אנחנו נמצאים בשתי מגבלות במימוש תקציב הקודים לקשישים.

רות רלבג: האחד זה הכסף, השני זה הכמות.

רות רלבג: הפרמטר הרלוונטי היחיד הוא התקציב של הכסף.

רות רלבג: תקציב בתי החולים הגריאטריים עומד על 300 מיליון שקל ועל 340 בתקציב 2006.

רות רלבג: כאן נעשתה פעולה מאוד מאוד משמעותית של צמצום מיטות וצמצום תקנים בהסכם עם האוצר.

רות רלבג: אנחנו עכשיו בתוך תהליך של הסבת מיטות סיעודיות שהיו בתוך המסגרות האלו לאותן מיטות יותר אקוטיות שדיבר עליהן השר.

רות רלבג: אנחנו מעונינים לתת מענה זמין, איכותי ונאות לאוכלוסייה הקשישה בישראל, שיאפשר להם לקבל תחליף למיטה הפנימית בגלל העומסים הקיימים בבתי החולים הכלליים.

רות רלבג: יש גידול מתמיד בפונים החדשים.

יעקב ליצמן: בגלל האוכלוסייה המבוגרת.

רות רלבג: כן.

רות רלבג: זה נובע מהעובדה שתוחלת החיים מתארכת ולמעשה הקשיש עם הפיכתו לסיעודי חי יותר ממה שהוא היה חי בעבר, הטיפול יותר טוב, התרופות יותר טובות.

רות רלבג: אדם סיעודי חי היום עד 3 וחצי שנים בממוצע במקום שנתיים שהיה מקובל עד לפני פחות מ10 שנים.

רות רלבג: כמות הקשישים באוכלוסייה גדלה.

רות רלבג: יש מה שנקרא שינוי בדפוסי עיסוק, יש שינוי בתמהיל של הקשישים במדינת ישראל.

רות רלבג: גם המצב הסוציו-אקונומי משפיע על זה ודוחף יותר קשישים לתנאים של סיעוד.

רות רלבג: כמות העולים שהייתה ב15 השנים האחרונות הייתה של הרבה מאוד קשישים.

רות רלבג: הקשישים האלה צריכים את הפתרונות האלה.

רות רלבג: שני הדברים האלה יחד מחייבים אותנו ב600 קודים תוספת בשנה כדי לשמור על מצב של יציבות.

ניסן סלומינסקי: כמה זה בכסף?

רות רלבג: כ-60 מיליון שקל.

שלי יחימוביץ': 600 קודים כל שנה?

רות רלבג: כל שנה.

רות רלבג: יש כשל מובנה.

רות רלבג: ברגע שקשיש מועבר לסיעודי הוא מועבר בעצם לאחריות המדינה.

רות רלבג: עד למעבר לאחריות המדינה זה נעשה באחריות הקופות.

רות רלבג: זה ידוע שהוצאות הבריאות הן בעיקרן על תינוקות עד גיל שנה או על קשישים.

רות רלבג: באיזה שהוא שלב הקופה לא עושה מספיק כדי להשאיר את הקשיש בקהילה.

רות רלבג: יכול להיות שהעברה לאחריות של המדינה היא בצד הכלכלי יותר טובה.

רות רלבג: העמדנו כסף בזמנו כדי לתת תמריץ לקופות לעודד את הישארותם של הקשישים בקהילה.

רות רלבג: זה לא עלה יפה.

רות רלבג: יש פה כשל מובנה.

רות רלבג: זה לא סוד שעמדת משרד הבריאות היא שאת הנושא של הסיעוד צריך להעביר לקופות החולים כדי ליצור השלמה של חוק ביטוח בריאות ממלכתי לסיעוד ולפסיכיאטרי.

אבי ישראלי: ההיגיון שלנו אומר שאת האשפוז הסיעודי צריך להעביר לקופות.

אבי ישראלי: יש כל מיני אשפוזים סיעודיים.

אבי ישראלי: יש סיעודי מורכב, יש שיקום סיעודי.

אבי ישראלי: כולם מתחרים על אותו פלח שוק.

יעקב ליצמן: גם קופות החולים סיעודיות.

שלי יחימוביץ': לא כולן.

אבי ישראלי: אנחנו חושבים שאת האשפוז הסיעודי צריך להעביר לאחריות קופות החולים.

אבי ישראלי: אנחנו גם בדעה שכדאי בשביל זה להעלות את מס הבריאות בסכום מינימאלי של 0.3%.

אבי ישראלי: לרוב האוכלוסייה זה גם לא ישנה, כי הם בלאו הכי משלמים את הביטוח הסיעודי.

חיים אורון: הם משלמים הרבה יותר.

רות רלבג: הנושא הזה מטופל ונידון.

רות רלבג: זאת רפורמה הרבה יותר יקרה, כי אנחנו נצטרך להעמיד מקורות הרבה יותר גדולים מהרפורמה בפסיכיאטרייה.

רות רלבג: זה דורש הסכמה של הקופות שאיננה.

רות רלבג: זה לא סוד שזאת כוונת משרד הבריאות להעביר את הסיעוד לקופות.

רות רלבג: אנחנו רוצים להראות מה התוספת הנדיבה ששנה שעברה הביאה.

רות רלבג: זה לא סוד שהנושא של קשישים העסיק אותנו בשנים האחרונות, התורים היו כבדים, המצוקה הייתה מאוד קשה.

רות רלבג: התוספות של שנה שעברה הביאו למצב שהתור הוא לא יותר מחודש, לעיתים חודש ושבוע.

רות רלבג: זה מאוד סביר.

רות רלבג: צריך עוד לעשות הרבה כדי לשפר את התהליך האדמיניסטרטיבי לאישור של קוד.

רות רלבג: אנחנו מרחיבים עכשיו פרוייקט כדי להקדים את הבדיקה, כדי להאיץ את הקצב של האישור של הקוד.

רות רלבג: אנחנו מאוד ערניים.

רות רלבג: מה שחשוב זה לשמור על ההישג הזה.

רות רלבג: בריאות הציבור.

רות רלבג: בבריאות הציבור המספרים לא מגלים את האמת.

רות רלבג: הם לא מגלים את האמת במובן הזה שהתקציב של התפעול בבריאות איננו בבסיס הקיצוץ של משרד הבריאות.

רות רלבג: תקציב התפעול הנומינאלי לא נפגע כל כך הרבה.

רות רלבג: הבעיה העיקרית שלנו היא בזה שכוח האדם שלנו מקוצץ.

רות רלבג: אנחנו נדרשנו להפחית 278 משרות בבריאות הציבור בשנה שעברה.

רות רלבג: אנחנו הפחתנו, נכון לאפריל 2006, 212 משרות.

רות רלבג: זה למעשה יוצר פגיעה מאוד חמורה בפיקוח על מזון, מים, תרופות, בריאות הסביבה ועוד.

רות רלבג: בסופו של דבר זה לא מאפשר לנו לממן את הכיסוי החיסוני הנדרש לתלמידים ולתינוקות, זה לא מאפשר לנו להרחיב פרוייקטים.

רות רלבג: הבעיה הזאת היא חמורה גם בשל זה שאין שום התאמה נורמטיבית מוסכמת של התקציבים בתוספת השלישית למה שבעצם צריך.

רות רלבג: אף אחד לא בודק כמה בדיקות אנחנו עושים יותר, כמה תלמידים יש יותר, כמה תינוקות יש יותר, או כמה תפוקות אנחנו צריכים לתת באותו תקציב.

רות רלבג: הפער הולך וגדל מידי שנה.

רות רלבג: הבעיה שלנו בבריאות הציבור ידועה וקשה ביותר.

רות רלבג: אנחנו מראים את היחס של אחיות לתלמיד מ1997 ל2006.

רות רלבג: היחס מדבר בעד עצמו.

רות רלבג: זאת רק דוגמה כדי להמחיש את מה שהסברתי קודם.

רות רלבג: התשובה היא לא רק במספרים.

רות רלבג: האשפוז הכללי הוא המימון של התקציב ל11 בתי חולים ממשלתיים.

רות רלבג: התקציב ברובו מותנה הכנסה.

רות רלבג: קשה להסביר אותו כרגע.

רות רלבג: יש כמובן את ההתחייבות של כל הפנסיות וההטבות הסוציאליות לכל מי שהוא עובד מדינה ועובד בבתי החולים הממשלתיים.

רות רלבג: זה איננו משתקף בתקציב.

רות רלבג: היו הרבה מאוד הישגים במערכת הזאת.

רות רלבג: אנחנו ייצבנו את המערכת בשנתיים האחרונות במעורבות ישירה של מנכ"ל המשרד.

רות רלבג: יש פה שינוי בהקצאת המקורות.

רות רלבג: אנחנו פעלנו כדי להגביר את השוויונות בין בתי החולים.

רות רלבג: עיקר הבעיה שלנו מתמקדת בבית החולים וולפסון בשל ההחלטה להעביר אותו לניהול על ידי מכבי.

רות רלבג: יש לנו 4 תאגידי בריאות שנמצאים בתוכניות הבראה.

רות רלבג: אם בעבר היו מסייעים לבתי החולים להתאזן, היום זה הרבה יותר קשה.

רות רלבג: הבעיה העיקרית באשפוז זה הסדרה של כללי התחשבנות, מחירים, והנושא של היחסים בין קופות החולים לבתי החולים.

ישראל כץ: מה קורה עם וולפסון?

רות רלבג: כרגע זה נמצא באיזו שהיא תקופה של הפסקת דיונים.

רות רלבג: אני מעריכה שעם השינויים הפרסונליים.

רות רלבג: .

יעקב בן-יזרי: לא רק.

ישראל כץ: זה עבר?

רות רלבג: זה עוד לא עבר, זה עוד בדיונים.

רות רלבג: זה פוגע בבית החולים שנמצא בחוסר ודאות.

ישראל כץ: בית החולים תלוי באוויר.

רות רלבג: זאת הבעיה.

רות רלבג: הכנסותיהם של בתי החולים מותנות.

רות רלבג: הם צריכים להביא הכנסות מקופות החולים.

רות רלבג: כשקופות החולים לא יודעות מה קורה עם בית החולים זה גורם להן להתנהג בצורה כזאת או אחרת שאיננה בהכרח לטובת בית החולים.

רות רלבג: מגמת האשפוז לפעילות יותר יקרה.

רות רלבג: זה נובע מזה שהקופות הולכות ומוציאות יותר ויותר פעולות לקהילה.

רות רלבג: הן עושות יותר גם באמצעות ספקים חיצוניים.

רות רלבג: העלות של השירותים בתוך בתי החולים הופכת להיות יותר אקוטית.

רות רלבג: אם לא יהיה לזה מענה, אז הבעיה תלך ותאיים על היציבות של מערכת האשפוז.

רות רלבג: כאן זה איזה שהוא גרף שמשקף מה קרה להנחות שניתנו לקופות החולים.

רות רלבג: השקף מדבר בעד עצמו.

רות רלבג: יש איזו שהיא התמתנות, אבל בסך הכל הייתה עליה מאוד משמעותית בשיעור ההנחות.

רות רלבג: עם המגמה הזאת של ההתייקרות של הפעילות עצמה יש פתיחה של חשיפה מאוד משמעותית למערכת האשפוז.

רות רלבג: סל הבריאות.

רות רלבג: התוספת השנייה זוכה לקידום מחירים ודמוגרפיה על פי הסכם, ולתוספת טכנולוגית במסגרת ועדת הסל.

רות רלבג: התוספת השלישית איננה נמצאת בשום מנגנון, היא חשופה בסופו של דבר לדיונים תקציביים ולמגבלות תקציביות.

רות רלבג: הטכנולוגיה זה סל התרופות.

רות רלבג: אין לנו שום דבר נורמטיבי שמתאים לתוספת השלישית.

רות רלבג: השירותים האלה לציבור נשחקים כל הזמן.

רות רלבג: גם איכות השירותים, גם הפתרונות הטכנולוגיים שנוצרים.

רות רלבג: אין התאמה בין התשומות לתפוקות בכל מה שנמצא בכל התוספת השלישית.

יהודה רון: מזה 10 שנים לא מתקיים דיון באוצר בנושא תקציב הפיתוח.

יהודה רון: אני לא מדבר על תוספת מיטות.

יעקב ליצמן: מה זה 50 מיליון שקל תוספת פיתוח?

יעקב ליצמן: M.r.i אחד כמעט עולה את זה.

יהודה רון: הגשנו רשימת צרכים שהסתכמה ב4 מיליארד שקל.

יהודה רון: אני לא מדבר על בתי חולים שמגייסים תרומות כמו תל-השומר או הדסה.

יהודה רון: תקציב הפיתוח של משרד הבריאות בשנת 1995 עמד על 513 מיליון שקל.

יהודה רון: תקציב הפיתוח, אחרי שקיבלנו מנה מיוחדת של 50 מיליון לבטיחות, מסתכם בשנת 2006 ב162.

יהודה רון: אני מדבר על תקציב ללא תרומות.

יעקב ליצמן: מה מופיע ב2007?

יהודה רון: אנחנו עוד לא יודעים.

יהודה רון: יש מערכת ענקית.

יהודה רון: המערכת היא ממשלתית וציבורית, בעיקר בתי החולים של קופות החולים.

יהודה רון: אנחנו לא מדברים על תוספת מיטות.

יהודה רון: יש מערכת שצריך כל הזמן לשדרג אותה, לשפר אותה, להעמיד אותה על איזו שהיא מסגרת סבירה של תשתיות פיזיות.

יהודה רון: לא ביקשנו את כל ה4 מיליארד במשך שנה אחת.

יהודה רון: לו היינו ממשיכים את אותה מסגרת תקציבית של 500 מיליון לא היה צריך לעשות שום שינוי, אבל יצרנו פיגור עצום כי התקציבים הלכו וקוצצו במשך השנים.

יהודה רון: אנחנו מבקשים שיהיה דיון רציני על תקציב הפיתוח, על מה שיהיה במשך תקופה של 5,6 שנים, כדי שאפשר יהיה לסגור פערים שהולכים ומתרחבים.

יהודה רון: השר דיבר על כך שישנם בתי חולים שזאת בושה וחרפה ששוכבים שם חולים.

סופה לנדבר: מה העלות של הבנייה של בית החולים?

יהודה רון: מדובר בסדר גודל של 100 מיליון דולר.

יעקב ליצמן: אני מוכן לבנות בית חולים באשדוד בלי שזה יעלה כסף, בלי קרקע, בלי טובות, בלי כלכלה, בלי חנויות, בלי נדל"ן, הכל מתרומות.

יעקב ליצמן: אולי תסביר לי למה כשאנשים לא משלמים מס הכנסה אז עוצרים אותם, ועל אי הקמת בית החולים לא עוצרים אנשים?

יעקב ליצמן: מצידי, שיעצרו את משרד האוצר ואת משרד הבריאות על זה שהם לא מקיימים חוק.

יעקב ליצמן: כתוב בחוק שצריך להקים בית חולים תוך 3 שנים.

יעקב ליצמן: עברו מאז 6 שנים.

ראובן ריבלין: רק השרים נשבעים להישמע לחוקי מדינת ישראל, הפקידים מהאוצר לא מחויבים.

יעקב ליצמן: אני בטוח שהשר ייקח את העניינים לידיים.

יהודה רון: ב2006 דיברנו על תוספת מיוחדת לתקציב הפיתוח.

יהודה רון: החלטנו בהנהלת המשרד על 50 מיליון תוספת יעודית.

יהודה רון: התוספת הזאת מיועדת על מנת לעמוד בחוקים ובתקנות שקיימים היום.

יהודה רון: אם חס וחלילה פורצת היום שריפה בבית חולים זאת עבירה פלילית של מנהל בית החולים ושל גורמים אחרים.

יהודה רון: יש לנו היום חוקים שאנחנו לא עומדים בהם, כמו חוק החשמל, חוק כיבוי אש, תקנות שנוגעות לאיכות הסביבה.

יהודה רון: התקציב שניתן לנו יועד כולו לנושא בטיחות.

יהודה רון: הערה אחרונה נוגעת לנושא של מיטות אשפוז.

יהודה רון: כשאנחנו מדברים על שיעורי מיטות זה תלוי בהרכב הדמוגרפי של האזור.

יהודה רון: אוכלוסיית הנגב היא אוכלוסייה צעירה.

יהודה רון: יש שונות עצומה בין שיעור המיטות הנדרש בתל-אביב לשיעור המיטות שנדרש בנגב.

חיים אורון: השר אמר שלשנת 2007 יש לו תוכניות.

חיים אורון: אדוני השר, אולי אתה לא יודע, אבל אין לך שום תוכניות לשנת 2007, כי חתמת על מסמך שאומר שב2007 הגידול בסל שירותי בריאות יהיה 1.13.

חיים אורון: זה פחות מהגידול הטבעי.

חיים אורון: זה בלי גידול של הזדקנות האוכלוסייה.

חיים אורון: כתוב: "בשל שינויים דמוגרפיים ובהתחשב בהתייעלות הנדרשת".

חיים אורון: מה שכתוב פה צריך להתקיים.

חיים אורון: כל זמן שזה כתוב בספר התקציב, זאת התמונה העיקרית.

חיים אורון: סל שירותי בריאות זה כל מה שמדברים עליו כאן, כי זה התקציב של ה25 מיליארד שנשחק ביחס לגידול האוכלוסייה והזדקנותה.

חיים אורון: התקציב הזה ממומן במקום אחר.

חיים אורון: אם חוק הבריאות היה 75% תקציב ציבורי ו25% תקציב פרטי, היום אנחנו נמצאים ב68% ו32%.

חיים אורון: הפער הזה הוא כל הסיפור.

חיים אורון: מי שמשלם את הכסף זה מי שיש לו אווסטין.

חיים אורון: מי שלא משלם את הכסף זה מי שאין לו אווסטין.

חיים אורון: מי שנותן לשחוק את סל שירותי בריאות - לא את סל התרופות - נותן יד להחרפת הפערים בתוך שירותי הבריאות במדינת ישראל.

חיים אורון: זה הדבר המרכזי.

חיים אורון: דיברתם פה על סל התרופות.

חיים אורון: רציתי לדעת מה זה סל תרופות בהסכמים הקואליציוניים.

חיים אורון: גיליתי שמידי שנה מעלים את תקציב התרופות ב198.

חיים אורון: אמר לי רביב: "אני מתפלא עליך, זה פחות".

חיים אורון: אני לקחתי לפי 4.8 מיליארד שקל, הוא אמר לי לקחת לפי 4.4 מיליארד שקל.

חיים אורון: זה המסלול של התרופות בארץ עכשיו.

חיים אורון: כבר מדברים על 400 ועל 500.

חיים אורון: זה לא ייגמר בזה.

חיים אורון: אתם מכניסים לתוך ההסכם 200 מיליון שקל.

חיים אורון: מה יהיה עם זה?

חיים אורון: אל תביאו לנו עכשיו את כל ועדת הסל לתוך הדיון הזה.

חיים אורון: תוסיפו 400 מיליון שקל ואז השביתה הזאת תיגמר.

חיים אורון: תרדו מכל הסיפור הזה של הקופה של ש"ס, הקופה של הגמלאים.

חיים אורון: באיזו סמכות אתם מעבירים כספים מסעיף לסעיף?

חיים אורון: מה פתאום אתם עושים את זה?

חיים אורון: תוסיפו לסל התרופות את מה שצריך.

חיים אורון: הערה שלישית נוגעת לבריאות הציבור.

חיים אורון: זאת שערורייה מתמשכת.

חיים אורון: כל הנתונים מראים שזה השקל הכי יעיל, שהכי כדאי להוסיף פה.

חיים אורון: יושבות פה אחיות בריאות הציבור.

חיים אורון: המערכת בבתי הספר מתמוטטת.

חיים אורון: הם לא עושים חיסונים.

חיים אורון: עם 3200 תלמידים לאחות אפילו כינים אי אפשר למצוא.

חיים אורון: כל שנה אותו ויכוח.

חיים אורון: בסוף מגרדים.

חיים אורון: בספטמבר יתחילו השביתות.

חיים אורון: יש פה 50 מיליון שקל לפיילוט.

חיים אורון: אמרתי שאפשר לחסוך 45 מיליון שקלים מזה.

חיים אורון: תיקחו 5 מיליון שקל למכון ברוקדיל כדי שיעשה מחקר השוואתי בין בריאות הציבור בתל-אביב, ברמת גן ובכל המקומות שזה כבר קיים.

חיים אורון: כל המודלים קיימים בארץ.

חיים אורון: יש מודל עירוני, שאגב גם נכשל, יש מודל של קופת חולים, ויש גם מה שקורה בעולם.

חיים אורון: היו אין סוף דיונים בכנסת.

חיים אורון: באו כל אנשי המקצוע ואמרו שאין היגיון להוציא את בריאות הציבור מתחום הממלכה, כי זה התחום שהממלכה עושה אותו הכי טוב.

חיים אורון: למה יש פה 50 מיליון לפיילוט?

חיים אורון: תעבירו 5 מיליון בשביל שייעשה מחקר.

חיים אורון: אם המחקר יוכיח שכל התזה של כל המומחים בארץ שגויה, אני אשנה את דעתי.

חיים אורון: כרגע, עוד לא שמעתי מומחה אחד שאמר שצריך להחליף את זה.

חיים אורון: הערה אחרונה זה בנושא האשפוז הסיעודי.

חיים אורון: אדוני השר, אם יהיה דבר אחד שתצליח בו, כבר הקדנציה שלך תעבור בהצלחה גדולה.

חיים אורון: אין שום היגיון שהאשפוז הסיעודי הפך להיות אשפוז בתשלום.

חיים אורון: סך כל ההוצאה הלאומית לאשפוז סיעודי יותר גבוהה מכל הסכומים שאם יתנו אותם בתקציב יהיה לכולם ביטוח סיעודי ברמה גבוהה.

חיים אורון: מי שירצה ברמה יותר גבוהה יעשה לו ביטוח משלים.

חיים אורון: המחיר הוא 600 מיליון שקל.

חיים אורון: זה 2% או 3% בביטוח הבריאותי.

חיים אורון: ייגמר גם החריץ הנורא שקיים היום בין קופות החולים למבוטחים.

חיים אורון: קופות החולים אומרות שברגע שנגמר הריפוי, אז על האדם לצאת החוצה.

חיים אורון: המשפחה אומרת שאין לאיפה ללכת.

חיים אורון: כל זה כי יש חריץ.

חיים אורון: הטיפול הרפואי הוא על חשבון קופת החולים, הסיעודי על חשבון המשפחה או על חשבון קודים.

חיים אורון: תסגרו את זה.

חיים אורון: זאת שערורייה.

חיים אורון: זה גם עולה יותר כסף.

אלי אפללו: אדוני השר, אני מברך אותך על המאמץ שאתה עושה בכך שאתה לוקח משרד כל כך קשה ומעלה אותו למסלול הנכון.

אלי אפללו: דיברת פה על הרפואה המונעת, שבשנה הבאה אתה שוקל אם להעביר את זה לשלטון המקומי או לקופות החולים.

אלי אפללו: אם תעביר את זה לשלטון המקומי, אז השלטון המקומי כבר קורס.

אלי אפללו: אם תעביר את זה לקופות החולים, אז מה יהיה?

אלי אפללו: כל ילד יקבל טיפול אחר?

אלי אפללו: אני מציע, אדוני השר, להשאיר את זה באחריות משרד הבריאות.

יעקב בן-יזרי: זאת העמדה של משרד הבריאות.

אלי אפללו: לגבי עלות התרופות.

אלי אפללו: זה נושא שכל פעם אנחנו מדברים עליו.

אלי אפללו: אנחנו יודעים שיש פה פערים לא נסבלים בין התחשיב שהם לוקחים להתחייבויות בעצם המכירה.

אלי אפללו: האם יש לכם איזו ועדת בדיקה כדי לראות את העלות של התרופה לעומת המחיר או ההתחייבות לעניין עצמו?

אלי אפללו: הדבר הזה הוא שערורייתי.

אלי אפללו: אני מבקש, אדוני השר, שתיקח את זה בחשבון.

אלי אפללו: לגבי ועדת סל הבריאות.

אלי אפללו: אני לא מבקר את הוועדה, אבל כשיש מקרה כל כך דחוף ויושב-ראש הוועדה נמצא בחו"ל זה משהו שערורייתי.

אלי אפללו: במקרה הזה צריך להיות מחליף, ואם אין מחליף אז צריך להחליף את היושב-ראש.

שלי יחימוביץ': אני יודעת שאנחנו חוזרים על עצמנו כל ישיבה, אבל אני כן רוצה לדבר על תקציב 2007.

שלי יחימוביץ': הופיעו פה כל מיני אנשים באוצר שסיפרו על הכנסות בלתי צפויות של עודפי גבייה, שיש תת-ביצוע, שיש עודפים מהפרטה.

שלי יחימוביץ': מדובר בהמון כסף.

שלי יחימוביץ': על מה אנחנו מדברים כאן?

שלי יחימוביץ': על 178 מיליון שקלים עלובים.

שלי יחימוביץ': דיברו פה על ההסכמים הקואליציוניים.

שלי יחימוביץ': גם אנחנו חתמנו מול קדימה.

שלי יחימוביץ': גם הגמלאים חתמו וגם ש"ס.

שלי יחימוביץ': בריאות הציבור והחולים שזקוקים לתרופות הם לא חולים של מפלגת העבודה, לא חולים של ש"ס או של הגמלאים, מדובר בחולים של המדינה.

שלי יחימוביץ': ראש הממשלה מוכרח להבין שהכסף לסל הבריאות לצורך העניין הזה זאת לא בעיה מפלגתית, זה לא ויכוח עם רכיבי הקואליציה, זאת בעיה לאומית-ממלכתית של פיקוח נפש.

שלי יחימוביץ': מה שמבדיל כרגע בין החלמה של החולים האלה למוות זה רק כסף.

שלי יחימוביץ': שני דברים מרכזיים מפריעים לי בדיון בסל הבריאות.

שלי יחימוביץ': האחד זה שאנחנו מדברים על אופנות.

שלי יחימוביץ': ליבי כואב ודואב על החולים שמפגינים מול הכנסת.

שלי יחימוביץ': אני רוצה להסתייג ממצעד החכ"ים.

שלי יחימוביץ': אני יודעת שזה קשה מה שאני אומרת, אבל לא יכול להיות שתקום עכשיו עמותה שתהיה מסלול עוקף הוועדה שתדאג עכשיו לחולי האווסטין.

שלי יחימוביץ': מה עם נשים שזקוקות להרצפטין?

שלי יחימוביץ': מה איתן?

שלי יחימוביץ': מה פתאום עמותה עוקפת ועדה?

שלי יחימוביץ': אני מבקשת להוציא את השיח על סל הבריאות מהשיח המפלגתי, כי זה חולים של המדינה.

שלי יחימוביץ': אני חושבת שאתה, שר הבריאות, שאני מברכת אותך, יש לך תפקיד בלתי נסבל מבחינת הקושי שלו.

שלי יחימוביץ': אני מבקשת שתעלה את הדבר הזה בראש חוצות, שתדרוש להגדיל את תקציב הבריאות כבר מעתה.

שלי יחימוביץ': הלב נחמץ על כך שיש כסף, הרבה כסף.

שלי יחימוביץ': אני רוצה להצטרף לחבר הכנסת חיים אורון, ולהוסיף את הסתייגות בעניין אחיות טיפת חלב.

שלי יחימוביץ': יש כאן כוונה זדונית, מחושבת לחסל לחלוטין את הרפואה המונעת במדינת ישראל.

שלי יחימוביץ': אם יש משהו שאנחנו יכולים לעשות עכשיו זה לעצור את הפיילוט הזה של 50 מיליון ולהעביר את הכסף לטיפות חלב.

שלי יחימוביץ': דיברתי על ההרצפטין.

שלי יחימוביץ': האם נכון ש70 מיליון שקלים בתוך ה310 קיימים אבל לא עוברים לנשים חולות סרטן שד בגלל שיש איזו בעיה פרוצדורלית בדרך?

שלי יחימוביץ': האם זה נכון?

אבי ישראלי: ההרצפטין הוגש לרישום.

אבי ישראלי: הוא נרשם באירופה.

אבי ישראלי: אנחנו מקווים שבימים הקרובים זה יירשם גם בישראל.

אמנון כהן: אני מברך את אדוני השר, יש לך שליחות אמיתית.

אמנון כהן: יש לך אנשי מקצוע מוכשרים וטובים.

אמנון כהן: הם יתנו לך להצליח.

אמנון כהן: דובר כאן על כך שיש עודף גבייה ותת ביצוע.

אמנון כהן: ראיתי באיזו כתבה שיש 30 מיליארד שקל תת-ביצוע.

אמנון כהן: יש כסף בקופה.

אמנון כהן: תמיד יגידו שרוצים את זה לצמצום הגירעון, שרוצים את זה לנושא של הורדת מסים.

אמנון כהן: אם חלק קטן מזה יעבור לנושאים חברתיים, אז זה יהיה צעד מבורך.

אמנון כהן: ביקשתי מיושב-ראש הוועדה לקיים דיון בכל נושא סל התרופות.

אמנון כהן: צריך לבדוק מחדש את כל נושא סל התרופות.

אמנון כהן: יש את הנושא של חוק ביטוח בריאות ממלכתי חובה, את הנושא של ביטוח משלים, ביטוח מושלם, ביטוח זהב.

אמנון כהן: כשאדם חולה אמיתי, אז שום ביטוח מהביטוחים האלה לא מכסה שום דבר.

אמנון כהן: אדוני המנכ"ל, אני חושב שאתם צריכים לעשות רפורמה בתחום הזה.

אמנון כהן: לא ייתכן שאזרח מדינת ישראל שזקוק לתרופה לא יקבל את אותה תרופה.

אמנון כהן: מפה אני אומר תודה רבה למשפחת עופר על כך שהיא רוצה לתרום.

אמנון כהן: אני לא חושב שצריך לתרום לנושא אחד או שניים, צריך לפתוח איזו שהיא קרן כדי שהאזרח יהיה מבוטח.

אמנון כהן: מי שיש לו יותר משאבים ישלם קצת יותר, יכסה את אלה שלא יכולים לשלם.

אמנון כהן: זאת מדינת רווחה.

אמנון כהן: לא הכל על המדינה.

אמנון כהן: צריך לחשוב בצורה יצירתית על ביטוחים, על קרנות או על סל כזה או אחר.

אמנון כהן: המטרה בסופו של דבר היא ששר הבריאות יקבע את סדרי העדיפויות.

סטס מיסז'ניקוב: ברכות לשר הבריאות החדש.

סטס מיסז'ניקוב: אני בטוח שתתמודד בכבוד עם כל הלחצים במשרד הקשה הזה.

סטס מיסז'ניקוב: אני לא מבין מדוע שר הביטחון מתערב בנושא סל הבריאות.

סטס מיסז'ניקוב: הוא מוצא זמן בתוך המדינה המטורפת שלנו לטפל גם בענייני בריאות, שזה דבר מבורך, אבל למה הוא?

סטס מיסז'ניקוב: בלי רצון לפגוע בפלסטינים, למה אנחנו ממהרים להעביר 50 מיליון שקל לתרופות לרשות הפלסטינית?

סטס מיסז'ניקוב: סידרי העדיפויות הן שאנחנו מטפלים בשכנים, אחר כך אנחנו אולי מטפלים בעצמנו.

סטס מיסז'ניקוב: אני לא מצליח להבין מה עושים עם העודף התקציבי.

סטס מיסז'ניקוב: לאן הולך הכסף?

סטס מיסז'ניקוב: למה אנחנו לא יכולים לקחת את הכסף הזה ולייעד אותו למשרד הבריאות?

סטס מיסז'ניקוב: למה אנחנו לא יכולים להוסיף 2% כל שנה לתקציב משרד הבריאות כדי לסיים את הנושא פעם אחת ולתמיד?

סטס מיסז'ניקוב: דובר פה על סבסוד של 21 מיליון שקל לבתי חולים ממשלתיים בלי לקחת בחשבון את בתי החולים של הקופות.

סטס מיסז'ניקוב: רוב בתי החולים בארץ שייכים לקופות חולים.

רות רלבג: הרוב זה ממשלתי.

סטס מיסז'ניקוב: יש 11 ממשלתיים, 17 של הקופות.

סטס מיסז'ניקוב: מי שסובל זה המבוטחים של כל הקופות.

סטס מיסז'ניקוב: או לסבסד את כל בתי החולים, או שתיקחו אותם תחת אחריותכם.

סטס מיסז'ניקוב: מה שנעשה בקדנציה הקודמת על ידי שר הבריאות דני נווה זה לדעתי עוול למבוטחים.

סטס מיסז'ניקוב: לעשות 4 פעמים בשנה קפיטציות, לקצר תקופת שהייה משנה לחצי שנה זה עוול.

סטס מיסז'ניקוב: אין יותר תנועה של מבוטחים מקופה אחת לקופה שנייה.

יעקב ליצמן: מה מפריע לך?

סטס מיסז'ניקוב: מפריע לי שאנחנו חוזרים לתקופה שבה בתחנה המרכזית תפסו בן אדם והעבירו אותו מקופה לקופה.

סטס מיסז'ניקוב: מכיוון שעכשיו אי אפשר, אז באים אליו הביתה.

סטס מיסז'ניקוב: צריך לחזור לשיטה של קפיטציה.

דב חנין: אנחנו צריכים להגדיר את הבעיה שאנחנו מתמודדים איתה.

דב חנין: אדוני השר, זאת נראית לי בעיה חריפה וקשה שצריכה הגדרה חריפה וקשה.

דב חנין: אדוני השר, אתה קיבלת מערכת שמצבה הבריאותי קשה ביותר.

דב חנין: מה שצריך לעשות זה לעשות טיפול תזונתי מאוד רציני למערכת שנמצאת במצב אנורקטי.

דב חנין: זה המצב של מערכת הבריאות הנוכחית.

דב חנין: מערכת הבריאות היא לא בריאה, היא רחוקה מאוד מהצרכים שהיא צריכה להגיע אליהם אם אנחנו רוצים להיות מדינה מתוקנת.

דב חנין: יש שחיקה מאוד מאסיבית בכל הממדים של הרפואה הציבורית והבריאות הציבורית.

דב חנין: ראינו את זה גם בתשתיות, גם בחומרים שהצגתם בפנינו וגם בשירותים שהציבור מקבל.

דב חנין: כתוצאה מזה יותר ויותר אנשים נאלצים להיעזר בשירותים פרטיים.

דב חנין: זאת בעיה מאוד גדולה.

דב חנין: אני רוצה להעיר 4 הערות מעבר לאמירה הפותחת הזאת.

דב חנין: הערה ראשונה נוגעת לכך ש2006 אינה גמורה.

דב חנין: אנחנו מדברים על תקציב 2006, כשיש דברים שיכולים להיעשות בתקציב לשנה הזאת כדי לפחות לסמן את הכיוון שאליו יש ללכת.

דב חנין: סל התרופות.

דב חנין: עמדת ההסתדרות הרפואית שנמצאת לפנינו היא עמדת מינימום.

דב חנין: 467 מיליון שקל זה קו המינימום שממנו אי אפשר לרדת.

דב חנין: 467 מיליון שקל כאשר מדברים על 7 חודשים שנותרו לנו בשנה הנוכחית.

דב חנין: התקציב הזה יכול לפתור את הבעיות הבוערות והדחופות ביותר.

דב חנין: אני מאוד מודאג מהדיבור על מעבר לעמותות ועל פתרונות של כל מיני נדבנים.

דב חנין: אני אומר את זה כאחד שהיה פעיל בעמותות של פעילות אזרחית.

דב חנין: אני לא חושב שעמותות צריכות להיות חלופה למדינה, הן גם לא יכולות.

דב חנין: נושא בריאות הציבור.

דב חנין: אני מעריך שנושא בריאות הציבור צריך תוספת של כ250 מיליון שקל השנה, כדי לבטל את השחיקה שהייתה בשנה קודמת וכדי לעמוד ברמת מינימום של שירותים.

דב חנין: הוזכר פה שירות המזון הארצי.

דב חנין: אני מסתכל על האנשים שם בהערצה, אני לא יודע איך הם מתפקדים.

דב חנין: אני יודע לומר לכולנו בחדר הזה, שהמערכות האלו לא מסוגלות, למרות האנשים המסורים שנמצאים שם, לתפקד.

דב חנין: רפואה מונעת.

דב חנין: כמובן שהתנגדות למהלך השירות המונע זה מהלך הפוך ממה שצריך ללכת בו, אבל רפואה מונעת זה הדבר שבו צריך להשקיע.

דב חנין: אני פונה אליך, אדוני השר, לתת תשומת לב ועדיפות מיוחדת לשאלות בין חיבור של מפגעים סביבתיים לנזקים בריאותיים.

דב חנין: אלה נושאים שיש בהם הרבה חומר.

סופה לנדבר: אני מצטרפת לברכות, אדוני השר.

סופה לנדבר: רואים שאתה אדם שהגעת מהמערכת.

סופה לנדבר: אני מבינה שיש הבנה ואנחנו יכולים למצוא בך שותף לדברים.

סופה לנדבר: אני מצטרפת לדברים.

סופה לנדבר: יכול להיות שבתור שר אתה לא יכול לבטא את זה, אבל אני מגדירה את המצב של מערכת הבריאות כקטסטרופה.

סופה לנדבר: זאת בושה למדינת ישראל שבשנת 2006 אנשים שוכבים בפרוזדור.

סופה לנדבר: ראינו את הסקר שהתפרסם לא מזמן על מיטות שחסרות במדינת ישראל, באזור הדרום במיוחד.

סופה לנדבר: אני רוצה, אדוני השר, לברך אותך על בית החולים באשדוד.

סופה לנדבר: אני חושבת שאתה לוקח על הכתפיים שלך משימה גדולה.

סופה לנדבר: אני העברתי את החוק הזה.

סופה לנדבר: אני צריכה להודות ליושב-ראש על העקשנות שלו במובן הטוב, אבל חבל שמה שנשאר מהחקיקה הזאת זה טעם חמוץ בפה.

סופה לנדבר: אני מרגישה לא נוח, כאילו הגעתי לכנסת הזאת להחיות את החקיקה הזאת.

סופה לנדבר: לפני 4 או 5 שנים העברנו את החוק עם 61 ח"כים שתמכו בו.

סופה לנדבר: הייתה קואליציה מקיר לקיר, ח"כים שהיו באופוזיציה ובקואליציה תמכו.

ישראל כץ: רציתי לחדד את בעיית החולים שמפגינים ושובתים בחוץ.

ישראל כץ: אני חושב שהתפקיד של הכנסת, הממשלה והפקידות היא לנצח את החולים האלה.

ישראל כץ: שואלים למה לא קודם או אחרי.

ישראל כץ: היום יש מצב של זרימת הכנסות כתוצאה ממדיניות כלכלית של הורדת מסים.

ישראל כץ: היום אנחנו אחרי מערכת בחירות.

ישראל כץ: הנושא הזה עלה.

ישראל כץ: האשימו את מובילי הכלכלה בהפקרה של חולים.

ישראל כץ: היועץ המשפטי, משיקול משפטי, דחה את כינוס ועדת התרופות וכולם תקפו אותו על כך שהוא עוכר החולים, שהוא מונע טיפול בחולים.

ישראל כץ: כל הארץ רעשה.

ישראל כץ: היום יש חולים שמצבם חמור.

ישראל כץ: לפעמים יש החלטות שמקבלים אותן לא באופן ספונטני אלא באופן מעשי.

ישראל כץ: קראתי היום בעיתונים שראש הממשלה אמר שלא כל מי שיצעק ברמקול מול החלון שלו יקבל עזרה.

ישראל כץ: המשרד לא שייך לו, זה משרד ראש הממשלה.

ישראל כץ: זאת ראיה לא נכון.

ישראל כץ: המדינה זה לא אני, המדינה זאת המדינה.

ישראל כץ: אם הם צועקים ברמקול, אז זאת זכותם, הוא לא צריך להכניע אותם.

ישראל כץ: אני מוכן לתמוך בכל דבר כאן

ישראל כץ: אם יפתרו את הבעיה הזאת.

ישראל כץ: דיברתי עם יושב-ראש האופוזיציה על העניין הזה, אבל לצערי אני לא רואה פתיחות לדברים, אני רואה אטימות של המערכת.

ישראל כץ: כולם רוצים להכניע את החולים או לזרוק אותם לנשיא המדינה, לעמותות.

ישראל כץ: אם אתה רוצה תיתן בדרך המלך, אבל אם אתה לא, אז למה אתה עוקף את עצמך דרך עמותות?

ישראל כץ: זה דבר חמור ביותר.

ישראל כץ: יש דבר של אמון בין האזרחים לכנסת.

ישראל כץ: הכנסת פה היא כמו הממשלה.

ישראל כץ: מצב שלא נמצא פתרון לחולים הוא מצב חמור.

ישראל כץ: מה שהיום חושבים כאן זה לא מה שהציבור חושב.

ישראל כץ: אני מבקש שיושלם הסל עד לרמה שצריך להיות, ללא קריטריונים כלכליים.

ישראל כץ: הכסף קיים.

אורית נוקד: מאחר ויש רזרבות ועודף של הכנסות, אז אני חושבת שזה רק ציני ותמוה שעדיין לא נמצא פתרון לנושא החולים ששובתים שם ולחולים בכלל.

אורית נוקד: האחריות היא אחריות של המדינה.

אורית נוקד: אני לא חושבת שצריך לבוא ולהכניס את הנושא של ההסכמים הקואליציוניים, אלא צריך לגייס את הסכום הזה ולהפסיק את השביתה הזאת.

אורית נוקד: זאת אחריות מוחלטת של המדינה.

אורית נוקד: נושא של העמותות הוא לא רלוונטי כאשר הוא בא ביוזמה של המדינה.

אורית נוקד: אני מאוד מקווה שיימצא הפתרון - אולי אפילו מחר - באופן שיוגדל התקציב עוד ב400 מיליון שקל.

אורית נוקד: זה בנוסף לכך שיתקבל הרעיון להצעות שהוגשו לעדכון האוטומטי של הסל.

אורית נוקד: כאן אני מדברת על 2007.

אורית נוקד: בכנסת הקודמת הנחתי הצעת חוק שיש בה גם לתת פתרון.

אורית נוקד: היא מדברת על פטור ממע"מ לתרופות שמאריכות חיים ומצילות חיים.

אורית נוקד: יש עודפים בגבייה לרשות המסים.

אורית נוקד: עם רצון טוב אפשר להעביר את החוק הזה.

אורית נוקד: אני מצטרפת לכל מה שנאמר בכל מה שנוגע לבריאות הציבור.

אורית נוקד: צריך לחזק את העניין הזה.

יעקב ליצמן: אין שום סיבה שבתי חולים ממשלתיים ובתי חולים ציבוריים ישלמו מס מעסיקים.

לאה וגנר: אני רוצה להסביר משהו קצר על הפיילוט ועל בריאות הציבור.

לאה וגנר: אסור לתת לפיילוט להתחיל, כי מה שיקרה הוא שיבואו ויגידו שהכל בסדר והכל נהדר, למרות שזה לא מעיד על שום דבר, בוודאי לא כשבחרו באותם מקומות שמלכתחילה אין שירותים של בריאות הציבור.

לאה וגנר: הבעיה הרבה יותר חמורה, משום שלא רק שמשרד האוצר אומר שצריך פיילוט ולהעביר את ה-50 מיליון, אלא הוא מונע את הכסף.

לאה וגנר: ואז הוא בא למשרד הבריאות ואומר שהוא לא נותן את הכסף לבריאות הציבור ושיסכים שיהיה פיילוט.

לאה וגנר: זאת הבעיה.

לאה וגנר: זה לא מספיק שתחליטו שלא יהיה פיילוט ולמחוק את זה מחוק ההסדרים.

לאה וגנר: אם לא יינתן כסף לשירותי בריאות הציבור ולא תהיה רפואה מונעת במדינת ישראל, למרות שכל הגורמים המקצועיים אומרים שצריך.

לאה וגנר: .

איריס כהן: להבדיל מתקציבים של משרדים אחרים, תקציב משרד הבריאות ומערכת הבריאות בכללותה לא רק שלא פחת אלא גדל ראלית.

יעקב ליצמן: יש קיצוץ נוסף של 5.3 מיליון.

איריס כהן: עוד לפני ההסכמים הקואליציוניים תקציב משרד הבריאות גדל ב385 מיליון שקל.

איריס כהן: הקיצוצים עצמם חלו בכל משרדי הממשלה.

איריס כהן: במשרד הבריאות הקיצוץ הגיע לפחות מאחוז אחד.

איריס כהן: זה בלי קשר לסל הבריאות.

איריס כהן: לעניין סל התרופות.

איריס כהן: זה לא סוד שבכל העולם מתמודדים עם קיצוץ בשירותי בריאות.

איריס כהן: אין מדינה בעולם שמתקצבת תרופות חדשות לפי ההיצע הקיים.

איריס כהן: כל מדינה מתמודדת בדרכה שלה עם התעדוף של הכנסה של תרופות חדשות לסל הבריאות הציבורי.

איריס כהן: דווקא אנחנו הגענו למנגנון שהוא שקוף, מקצועי, ראוי, לא למצב שלחץ ציבורי כזה או אחר מביא לסדר עדיפויות לקוי שהרבה פעמים לא רק שלא מתיישב ברמה הכלכלית אלא גם ברמה המקצועית.