ועדת הכספים, כנסת 17, פרוטוקול מספר 56, 2006-05-28 10:00

יעקב ליצמן: אני פותח את הישיבה.

יעקב ליצמן: אנחנו בהצעת חוק הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב המדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2006) התשס"ו-2006, מ-236.

יעקב ליצמן: פרק ח', סעיפים 23 (א)(1), (21), (ב), (ג)(1)(2), (ד), (ה), 24(2)(3), 23(2)(ו), 23(ב) – תיקון חוק ההסדרים במשק המדינה, התשנ"ג-1992 והוראת מעבר.

הלית מגידו: ביקשנו לעשות עוד ישיבה משום שבישיבה הקודמת הזמן היה קצר וחשנו שיש עוד כמה נקודות שצריכות - - -

יעקב ליצמן: אם כך צריך לחזור לחוק התקציב של 2001.

יעקב ליצמן: הזמן קצר.

הלית מגידו: בנושא הזה פשוט חשנו שיש כמה שאלות שצריכות הבהרה.

הלית מגידו: אני יושבים פה בצד ואנחנו יודעים מה לא הזדמן לחברי הכנסת לשמוע.

יעקב ליצמן: מי לא דיבר?

יעקב ליצמן: אנחנו נדון על הכל ביחד.

יעקב ליצמן: אז יש לנו גם 23(א)(2)(ג)(3), 24(1), 25 – תיקון פקודת העיריות ופקודת המועצות המקומיות.

יעקב ליצמן: 24(2), 26(1) – תיקון פקודת העיריות ופקודת מסילת הברזל.

יעקב ליצמן: 24 (3), (25) – תיקון פקודת העיריות ופקודת המועצות המקומיות.

יעקב ליצמן: אני מקדיש לנושא הראשון רק חצי שעה כדי לאפשר לאנשים שלא דיברו בפעמים הקודמות לדבר.

יעקב ליצמן: אבל אני לא מתכוון לפתוח את הנושא.

אבשלום וילן: לא הייתי בדיון הקודם, אולי דנתם בזה, אבל מה הרציונל עם כל סיפור מסילות הברזל?

אבשלום וילן: שיעשו והם ישתתפו 15%.

אבשלום וילן: מה קרה שמשנים סדרי בראשית?

יעקב ליצמן: זה לא הנושא, זה בוועדת המשנה.

יעקב ליצמן: יש רק סעיף אחד, שבטעות נכנס אלינו.

יעקב ליצמן: קראתי לזה תאונת עבודה.

יעקב ליצמן: אני מבין כך, שאתם רוצים לפטור את הרכבת מארנונה, ואת אגד אתם רוצים לחייב.

יעקב ליצמן: יש שתיקה - יש הסכמה.

יעקב ליצמן: כתוב בהלכה: "שתיקה – הודאה".

יעקב ליצמן: אני טוען טענה והצד השני לא מגיב - - - אבשלום וילן: אני שואל את האוצר מה הרציונל?

יעקב ליצמן: אם רוצים לעודד את התחבורה הציבורית והשימוש בדרכי הסעה המוניים, מה פה כל הסיפור של הארנונות ושל ההשתתפות?

יעקב ליצמן: למה זה טוב למדינת ישראל?

יעקב ליצמן: אני אצטט את המאמר המפורסם של פרופ' מיכאל ברונו, ז"ל, שהסביר שבמשק מודרני המדינה לא צריכה לעסוק בדברים היום יומיים אלא להשקיע בתשתיות.

יעקב ליצמן: והנה, אתם הופכים את האידיאולוגיה שעל בסיסה אתם עובדים.

יעקב ליצמן: אני מפנה אותך לרבעון לכלכלה משנת משנת 90.

שאול צמח: אני לא בטוח שהבנתי את השאלה.

שאול צמח: אני מניח שמה שחבר הכנסת וילן מכוון אליו זה הנושא של אי חיוב בארנונה על נכסים שמשמשים לתפעול של הרכבת הקלה, בנוסח המשפטי הראוי, שכמובן אני לא מדייק בו כאן.

יעקב ליצמן: האם יש הבדל בין רכבת קלה לבין אוטובוסים?

שאול צמח: השאלה היא למה אנחנו מתכוונים באוטובוסים.

שאול צמח: גם בתחנות מרכזיות, הנכסים המסחריים חייבים בארנונה, מהבחינה הזאת אין שום הבדל ואין ויכוח.

שאול צמח: אנחנו חושבים שתחנות אוטובוס שנמצאות ליד הכביש - - -

יעקב ליצמן: למשל תחנת ארלוזרוב.

שאול צמח: לצורך הנכס התפעולי אין הבדל.

שאול צמח: זה לא חייב בארנונה וזה לא חייב בארנונה.

שאול צמח: לגבי תחנות האוטובוס לא התעוררה מחלוקת כזאת ולא היתה שאלה.

יעקב ליצמן: מה זאת אומרת לא היתה שאלה.

שאול צמח: לא היתה שאלה, זה לא חויב.

שאול צמח: הרי זה קיים 50, 60 שנה במדינת ישראל וזה לא חוייב.

שאול צמח: זאת הפרקטיקה הנוהגת.

שאול צמח: ברכבת קלה, כיוון שזה לא היה, והתחילו להתעורר שאלות, אנחנו רוצים להבהיר בחקיקה שזאת הכוונה, כי אנחנו מסדירים, לכאורה, את המשק הזה מתחילתו.

שאול צמח: זאת התשובה הפרקטית לשאלה.

אלכס וייסמן: קודם כל אנחנו לא טוענים שבאותם מקומות שהם יעודיים מסחריים, לא צריכה להיות ארנונה.

אלכס וייסמן: אני אומר שבהינתן התיקון בחוק, אז להשאיר אותו במצב הנוכחי ולא להרחיב אותו לאוטובוסים ותחבורה ציבורית, ייצור שתי בעיות.

אלכס וייסמן: אנחנו נמצאים, כבר היום, בדיונים ובמגעים עם רשויות מקומיות שמבקשות להטיל ארנונה על תחנות כאלה או אחרות.

אלכס וייסמן: מהרגע שהחוק הזה ייכנס לתוקפו, המשמעות של הגדרה של רכבת כפטורה, תהפוך את השאר ללא פטורים.

אלכס וייסמן: זאת אומרת, בעצם מכניסים את המערכת לחשיפה.

אלכס וייסמן: המשמעות של חשיפה מעבר להוצאה נוספת, שכרגע לא קיימת לאגד, עלולה להיות הסרה של תחנות האוטובוס הרחוקות ומהמקומות שבהם נצטרך לשלם ארנונה, והמשמעות תהיה בסופו של דבר פגיעה בציבור.

אלכס וייסמן: דבר שני, עולם התחבורה הציבורית מתפתח וסביבת התחרות בו הרבה יותר חזקה ממה שהיתה לפני שנה, שנתיים או שלוש.

אלכס וייסמן: המשמעות של לפטור גוף אחד ולחייב ארנונה על גוף אחר, יוצרת עיוותים ואפליה ברמת התחרות, דבר שיקשה לאורך זמן על התפתחות התחרות.

יעקב ליצמן: יש ויכוח על כך?

אלכס ויסמן: אני לא חושב שיש ויכוח.

יעקב ליצמן: אז אם אין ויכוח, אז זכית.

ראובן ריבלין: לא הבנתי אם האוצר שינו את דעתם מהשבוע שעבר.

ראובן ריבלין: האם הם עומדים על דעתם?

יעקב ליצמן: אני אתן לו לדבר עוד דקה.

גל הרשקוביץ: הייתי רוצה להדגיש שתי נקודות.

גל הרשקוביץ: כשמדברים על תחנות, רואים את התחנות עם הקניונים ואת התחנות המרכזיות.

גל הרשקוביץ: לא בזה מדובר.

גל הרשקוביץ: מדובר באותם הרציפים - - -

יעקב ליצמן: גל, שאול אומר שבעיקרון הוא מוכן שמה שנותנים לרכבת נותנים לכם גם.

גל הרשקוביץ: אין לי מה להוסיף.

יעקב ליצמן: מנחם מעיריית תל אביב.

יעקב ליצמן: אני מניח שאתם מתנגדים.

מנחם לייבה: בוודאי.

מנחם לייבה: קודם כל לגבי הרכבת הקלה: בהזדמנות של הרכבת הקלה, מדברים על רכבת בכלל, וזה אומר: יש לנו 4 תחנות רכבת בתל אביב והן כולן משלמות ארנונה, ובעקבות הרכבת הקלה גם זה יורד.

יעקב ליצמן: כמה כסף זה?

מנחם לייבה: כ-4 מיליון שקלים.

מנחם לייבה: זאת אומרת, מעבר לסיפור של הרכבת הקלה.

מנחם לייבה: איזה טעם יש להחריג את תחנות הרכבת הקלה ובכלל תחנות רכבת, כשכל מתקן של מדינה, ממשלה משלם ארנונה.

מנחם לייבה: משרד הביטחון משלם ארנונה, מסלולים של הצבא בתל אביב משלמים ארנונה, מנהרות של כבלים של בזק משלמים ארנונה.

מנחם לייבה: כל דבר משלם ארנונה מפני שבסופו של דבר זה חלק מהתשתית העירונית ולכן כל אחד משלם ארנונה.

מנחם לייבה: לכן, אין כאן היגיון לתת את זה.

רון חן: כל תשתיות תחבורה ציבורית בכלל משלמות ארנונה והן צריכות לשלם ארנונה כי אין להן שום החרגה בחוק.

רון חן: הדבר היחיד בתשתיות, שפטרו אותו מארנונה, לפני שנתיים או שלוש, זה מרווח ביטחון על קווי תשתית עיליים.

רון חן: אין פטור אחר מארנונה לתשתיות ציבוריות.

רון חן: מאי נפקא מינא, תשתיות נוסעות, תשתיות עומדות, הכל חייב בארנונה.

רון חן: אני חוזר, כל התשתיות הציבוריות משלמות ארנונה.

רון חן: מאי נפקא מינא אם הן רק משרתות ציבור או שהן חברות ממשלתיות?

רון חן: הן משלמות ארנונה כי הן צריכות לשלם ארנונה.

רון חן: אין להן שום עדיפות על הסקטור הפרטי, לא בצורה כזאת ולא בצורה אחרת.

רון חן: המחוקק עשה את זה לפני שנים, ובצדק, מפני שאי אפשר לתת לזה – למעשה פטור מארנונה יוריד את הסבסוד הממשלתי.

יעקב ליצמן: אמרת את זה גם בפעם הקודמת.

רון חן: רק עוד דבר אחד שאני רוצה להדגיש.

רון חן: הכסף הזה, כשיהיה פטור מארנונה, הלא הרכבת מסובסדת, שזה כסף שחוסכת הממשלה על חשבון הרשויות המקומיות.

רון חן: זאת אומרת, זה כסף שהממשלה לוקחת מהרשויות המקומיות.

רון חן: זה לא שהרכבת תקבל פטור, הרכבת מסובסדת.

רון חן: אגד התעריפים מסובסדים.

יעקב ליצמן: שאול אמר דבר אחד.

יעקב ליצמן: פעם אחת צריך לסדר את הדברים בחוק.

יעקב ליצמן: יכול להיות שבאותה הזדמנות הוא עושה את זה גם כמה - - -

רון חן: זאת קפנדריה.

ראובן ריבלין: לא הבנתי, כרגע, האם משרד האוצר חזר בו מכוונתו.

ראובן ריבלין: לעירית ת"א יש לה עוד כוח, יש לה עוד מה לאכול, אז יש לה עוד כוח לטעון את הטענות האלה.

ראובן ריבלין: יש עיריות שאין להן אפילו יכולת להגיע הנה כי אין להן כסף להגיע הנה ואתם רוצים לא רק לא לשלם להן, אלא גם להטיל עליהן.

ראובן ריבלין: בפעם הקודמת שאלה השאלה והאם אתם עדיין עומדים על כך?

ראובן ריבלין: כי אם אתם עומדים על כך אז כמובן שאנחנו נגיש הסתייגות מלאה גם על צד הגביה וגם על צד אי הגביה.

ראובן ריבלין: אני לא מבין איך עיירות כמו פרדס חנה, כמו כרכור - - -

יעקב ליצמן: הכנסת יכולה לסדר כי כל מה שכפו עלינו, אנחנו נוסיף אותו לתקציב.

יעקב ליצמן: זאת לא בעיה.

יעקב ליצמן: הבעיה היא איך אנחנו רואים מבחינה מעשית את היכולת של הרשויות המקומיות לעמוד במטלה כזאת, כאשר רבות מהן נמצאות על הדרך.

שלי יחימוביץ': אני מבינה שהרכבת הקלה זה פרויקט ש יינתן לזכיינים ויהיה עסק פרטי, נכון?

יעקב ליצמן: כמו כביש 6.

ראובן ריבלין: כביש 6 היה בחוק.

שלי יחימוביץ': כביש 6, החוק תוקן.

שלי יחימוביץ': תוקן החוק בשביל כביש 6 כדי שהוא לא ישלם ארנונה, למרות שזה ביזנס.

יעקב ליצמן: גם כאן הוא עושה את זה.

יעקב ליצמן: כרגע הזה הוא מכניס את לחוק ההסדרים שיהיה גם ברכבת, זה מה שעושים כאן.

שלי יחימוביץ': עכשיו אני רוצה להבין.

שלי יחימוביץ': למה שעסק לכל דבר יקבל פטור מתשלום מסים?

שלי יחימוביץ': מה גם שהעסק הזה עובר ברשויות מאוד עניות, שזקוקות לארנונה הזאת.

שלי יחימוביץ': אני לא מבינה מה ההבדל בין הביזנס הזה, רכבת קלה, לבין קניון.

שלי יחימוביץ': הרי הוא עובר לזכיינים פרטיים.

יעקב ליצמן: את יכולה לשאול יותר טוב.

יעקב ליצמן: למשל, בערים שיש תחנת רכבת והרכבת לא עוברת בהם, יש דברים האלה, האם הם משלמים ארנונה?

יעקב ליצמן: מה דינם?

יעקב ליצמן: כאילו שיש רכבת או כאילו שאין רכבת?

שלי יחימוביץ': יתרה מזה, לדעתי, אם מישהו זכאי לפטור מארנונה אלה בסיסי צה"ל, כי זה עובר מכיס אחד ונכנס לכיס השני, או תשתיות, למשל.

שלי יחימוביץ': אני חושבת שכולם צריכים לשלם ארנונה, אבל לתת פטור מארנונה לביזנס הספציפי הזה, הרכבת הקלה, אחרי שכבר פטרנו מארנונה את כביש 6, זה נראה לי נטול היגיון לחלוטין.

שלי יחימוביץ': מה גם שאני מבינה שזה עד קץ כל הימים.

שלי יחימוביץ': מילא, הייתם אומרים שמשקיעים ומספקים למדינה שירות וכשהם יתחילו להרוויח הם יתחילו לשלם ארנונה.

שלי יחימוביץ': הייתי אומרת: טוב, יש בזה היגיון.

שלי יחימוביץ': אבל אתם לא מכניסים את הסייג הזה.

שלי יחימוביץ': אתם אומרים שעד קץ כל הימים הם יהיו פטורים מארנונה.

ראובן ריבלין: עד שהכנסת תשנה את החוק.

שלי יחימוביץ': אני רוצה לדעת למה?

שלי יחימוביץ': או לפחות תכניסו את הסייג הזה בחוק, עד שהם יתחילו להיות רווחיים.

שי חרמש: שאול, תן לי הסבר.

שי חרמש: למה מצד אחד, הרשויות המקומיות נמצאות במצב כספי קשה.

שי חרמש: מטילים עליהם גביית ארנונה ממוסדות שאינם למטרות רווח.

שי חרמש: במקום שאנחנו נדבר, תדבר אתה.

שי חרמש: אני לא מבין מה העניין הזה.

יעקב ליצמן: הדיון היום הוא לא במקום הדיון שהיה בשבוע עבר.

יעקב ליצמן: דנו בשבוע שעבר ואנחנו לא חוזרים כעת לדיון.

יעקב ליצמן: היו כאלה שלא דיברו, אז זה הדיון היום.

יעקב ליצמן: אין סיבה שנביא את כל הדיון מחדש.

יעקב ליצמן: בעזרת השם, ביום ראשון הבא, או ביום או בלילה או ביום שני בבוקר נצביע.

יעקב ליצמן: ואז קולך יישמע בקול רם, או בעד או נגד, כפי שקולי יישמע וקולם של כל חברי הכנסת.

יעקב ליצמן: לכן אני לא רוצה שיגיב על כל הדברים, זה היה כבר.

יעקב ליצמן: גל סומך: היום יש פטור למסילת ברזל וכן למתקנים לצורך המסילה ולשימושה.

יעקב ליצמן: זה פטור שקיים כיום.

יעקב ליצמן: בא התיקון הקיים ובסך הכל מנסה להבהיר את המצב החוקי הקיים.

יעקב ליצמן: התיקון הנוכחי, מבהיר, בעצם, שחלק ממסילת הברזל - - -

מנחם לייבה: לא נכון.

מנחם לייבה: כל שנה קיבלה עיריית תל אביב, בעבור 4 תחנות רכבת - - -

יעקב ליצמן: תודה לאדוני, מנכ"ל עיריית תל אביב.

יעקב ליצמן: גזבר עיריית רמת גן, מילה אחת.

גל סומך: אני מבקש לסיים.

גל סומך: בעצם התיקון הקיים בא לעשות סדר.

גל סומך: וכמו שאמר האוצר - לחייב את שטחים המסחריים ואת השטחים התפעוליים לא לחייב.

גל סומך: זה המצב הנוכחי.

גל סומך: בסך הכל התיקון הקיים מבהיר.

חיים קונפינו: כבודו, אנחנו נגד פטורים.

יעקב ליצמן: את זה שמעתי בדיון הקודם והדברים ברורים.

יעקב ליצמן: אני לא רוצה לחזור לדיון הקודם.

חיים קונפינו: אנחנו נגד זה שהאוצר מחלק פטורים ובונוסים על ארנונה שזאת הכנסה של הרשויות.

חיים קונפינו: זה חמור כי זאת לא רק הרכבת הקלה, אלא מדובר על רכבת ישראל ואחרים.

חיים קונפינו: ועוד יותר גרוע, החוק הזה מדבר על תשתיות, קווי תחבורה ציבורית בעתיד.

חיים קונפינו: איפה יש חוקים כאלה?

חיים קונפינו: כזאת לארג'יות על חשבון מישהו אחר?

חיים קונפינו: אני חושב שזה פסול ולא הוגן לחלק פטורים על חשבון מישהו אחר.

גבריאל נועם: אני נציג משרד התחבורה.

גבריאל נועם: אני מאגף תכנון תחבורתי.

גבריאל נועם: אני מסכים להצעת הממשלה.

גבריאל נועם: אני מבקש לנמק דבר חשוב מאוד.

גבריאל נועם: צריך להבחין, גם לגבי רכבת ישראל, גם לגבי הרכבת הקלה, בין שטחים שהם זכות דרך - זכות דרך מנוסחת בחוק – ועל דרך לא משלמים ארנונה, לבין מקומות שבהם עוברים כלי רכב פרטיים ואוטובוסים ועליהם אף אחד לא משלם ארנונה.

גבריאל נועם: הרציפים זאת זכות דרך וזה לא שייך לעיריה ולא שייך לאף רשות מקומית.

קריאה: ומה אם זה מקורה?

גבריאל נועם: מקורה בצד זכות דרך חייב ארנונה.

גבריאל נועם: אין שום בעיה, תחנה מרכזית.

ראובן ריבלין: האוצר נותן את השירותים?

יעקב ליצמן: דיברנו על זה שלרכבת ולאגד אין זבל.

ראובן ריבלין: תסביר לראש העיר שהאוצר ינקה להם.

נוגה אנטבי: לגבי הנושא של תוספת ארנונה, שזה הסעיף מתכנית הבראה, סעיף 23(2)(ו), המצב המשפטי הוא כזה.

נוגה אנטבי: הארנונה מוטלת פעם אחת בשנה.

נוגה אנטבי: פקודת העיריות קובעת במפורש, בסעיפים שלא בוטלו, שלא תחול חובת תשלום ארנונה יותר מפעם אחת על נכס לאותה שנת כספים והחייב בתשלום ארנונה ישלם אותה במועדה, והמועד הוא ב-1.1 של תחילת שנת הכספים.

נוגה אנטבי: את זה משלמים כל חודשיים, זה הסדר לפי חוק אחר.

נוגה אנטבי: פשוט מאפשרים לחייבים לשלם את זה כל חודשיים.

נוגה אנטבי: אבל חוב ארנונה עצמו, על נכס, מתגבש פעם אחת בשנה ב-1.1.

נוגה אנטבי: אם נוצר הצורך, במהלך השנה, להעלות ארנונה בנסיבות מיוחדות, יש סעיף שקיים הרבה מאוד שנים, עוד לפני חוק ההסדרים של 93', שמאפשר לשר הפנים ולשר הפנים עם שר האוצר, לאשר לרשות מקומית להטיל, בנסיבות מיוחדות, תוספת ארנונה במהלך השנה.

נוגה אנטבי: מה שפה עשו זה ההפך.

נוגה אנטבי: צמצמו את הסמכות הזאת לאפשר תוספת ארנונה במהלך השנה, ונקבע שלשרים תהיה סמכות לאשר ארנונה רק לרשות מקומית שהיא בתכנית הבראה.

נוגה אנטבי: כלומר, אם קודם אפשר היה בנסיבות מיוחדות להטיל מכל סיבה שהיא, ובכלל זה תכנית הבראה, מעכשיו השרים מוגבלים להטיל תוספת ארנונה רק בתכנית הבראה.

נוגה אנטבי: זאת אומרת, יש כאן צמצום ולא הגבלה.

שאול צמח: זה מבלי לפגוע בסמכות אחרת של השרים.

שלי יחימוביץ': איזו מן תשובה זאת?

שלי יחימוביץ': זה לא עונה לשאלה ששאלנו.

יעקב ליצמן: אז תצביעי נגד.

שלי יחימוביץ': איך זה מבלי לפגוע בסמכות השרים אם אתה מגביל אותם רק לתכנית הבראה?

צחי בר דיין: ישנם שני מצבים שונים.

צחי בר דיין: בעיקרון, מאז שנת 1985 ישנם דיני הקפאה, שבעצם אומרים לרשות: "מה שהיה לך בשנה האחרונה מבחינת ארנונה, את זה את מטילה בשנה הבאה, עם כללי עדכון שנקבעים כל שנה באופן ספציפי בתקנות".

צחי בר דיין: זה היה עד שנת 2000.

צחי בר דיין: משנת 2001 זה נקבע בחקיקה, שנתנה תוקף לתקנות משנת 2000.

צחי בר דיין: פה נעשים שני דברים שונים במקביל.

צחי בר דיין: אחד, זה נוסחת העדכון.

צחי בר דיין: על מנת שתיווצר הוודאות לנישומים ושבאים לשלם, שיידעו מראש.

שלי יחימוביץ': אז למה אתם לא מוסיפים את הסייג הזה בגוף החוק – מבלי לפגוע בסמכויות השר להעלות ארנונה גם בנסיבות אחרות?

יעקב ליצמן: על זה נרשום הסתייגות.

צחי בר דיין: אלה שני דברים שונים וצריך להבין את זה.

צחי בר דיין: יש שני מסלולים שונים.

צחי בר דיין: יש את המסלול הראשי שאומר לרשות שתיקח כפי שהיה בשנה שעברה בתוספת נוסחת העדכון.

צחי בר דיין: אם עדיין הרשות חושבת שזה לא מתאים, הסמכות הזאת נשארת לשרים כפי שהיתה.

צחי בר דיין: צריך להבין את ההבדל, תוספת הארנונה, מה שאת מדברת עליו, זה חריג לחריג.

צחי בר דיין: הוא נעשה באמצע השנה.

שלי יחימוביץ': בעצם אתה רוצה שהחריג לחריג יהיה רק במסגרת תכנית הבראה.

צחי בר דיין: בדיוק.

צחי בר דיין: כי הוא נעשה באמצע השנה.

צחי בר דיין: הוא לא נעשה מראש והוא בעצם פוגע בנישומים.

צחי בר דיין: אנחנו אומרים שאנחנו רוצים שהמקרה החריג לחריג, שנעשה באמצע השנה, ולמעשה מהווה סוג של רטרואקטיביות, צריך להיעשות רק בנסיבות מאוד חריגות, שהן תכניות הבראה.

צחי בר דיין: אבל אם הרשות עדיין רוצה - - -

סמדר אלחנני: הערה מאוד עקרונית לחברי הוועדה.

סמדר אלחנני: יש לי הערה שנוגעת להרבה מאוד מקרים וגם למקרה זה.

סמדר אלחנני: הוותיקים יודעים שאני מתנגדת לפטורים.

סמדר אלחנני: במקרה הזה, כל פטור יוצר עיוות בתמחור ובשימושי קרקע.

סמדר אלחנני: צריך להתנגד לפטורים: פטור בגין שימוש, פטור בגין אמצעי ייצור, המדינה רוצה לסבסד - - - הדוגמא הזאת היא דוגמא מאוד טובה.

אבשלום וילן: מבחינה כלכלית טהורה היא צודקת, זה איבוד מקורות.

יעקב ליצמן: לכן אני מניח שאני ואתה נצביע נגד ואחרים יצביעו בעד.

ראובן ריבלין: למה לקחת טרמפים על הרכבת הקלה?

שאול צמח: חשוב שהוועדה תדע, בעניין של עדכון ארנונה, כדי שלא נאלץ להיכנס לויכוח של הרטרואקטיביות של החוק.

שאול צמח: במידה שהסעיף זה עובר, כמובן שהוא יחול רטרואקטיבית מה-1.1.2006, כדי שבסיס הארנונה יתעדכן מתחילת השנה.

שאול צמח: זה דבר אחד.

שאול צמח: המצב, נכון להיום, הוא שגם היום לא חלה ארנונה על מתקני הרכבת.

שאול צמח: זה לא פטור, אלא שזה לא חל עליהם מלכתחילה.

שאול צמח: כיוון שהחלו מחלוקות ותביעות משפטיות בנושא הזה, החלטנו להסדיר את העניין, כדי שזה יהיה ברור באופן חד משמעי.

שאול צמח: נכון, צודקת חברת הכנסת יחימוביץ, כפי שהבהרנו את זה בנושא של כביש 6, בהגדרה של מה זה רחוב.

שאול צמח: זה בא מאותה פרקטיקה.

שאול צמח: כיוון שהדברים האלה לא היו קודם, וכיוון שהחוק עורר שאלה של הגדרות וויכוח של פרשנות משפטית, אנו רוצים להגיד שהכוונה מלכתחילה היתה כזאת.

שאול צמח: מתקנים אחרים, זה לא יחול עליהם.

שאול צמח: שאותם מתקנים, שהם מתקנים מסחריים, יחול עליהם כפי שחל על כל מתקן מסחרי אחר בשטח הרשות המקומית.

מנחם לייבה: מה לגבי תחנת רכבת ארלוזרוב?

שאול צמח: בתחנת רכבת ארלוזורוב, אדוני המנכ"ל, ישנם כמה אלמנטים.

שאול צמח: יש את האלמנט של המסילה, יש את הרציף, יש מעברים ויש קיוסק.

שאול צמח: החלק המסחרי יחול עליו כפי שחל עליו היום ומשרדי הרכבת יחול עליהם כפי שחל עליהם היום.

שאול צמח: לגבי שטחים תפעוליים, ואמר נכון נציג הרכב שגם היום הם לא צריכים לשלם.

יעקב ליצמן: אל תגיד את זה עוד פעם, כי הם יבקשו כסף 20 שנה אחורה.

שלי יחימוביץ': מה לגבי השאלה שלי על תיחום הזמן?

שאול צמח: זה לא פטור, אני מסביר, לא חלה עליהם ארנונה מלכתחילה, וזה מכוחו של החוק.

שלי יחימוביץ': אתם החלטתם על זה.

יעקב ליצמן: תודה רבה.

יעקב ליצמן: הסעיף הזה הסתיים, נדון בזה ביום ראשון הבא.