ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 17, פרוטוקול מספר 9, 2006-05-30 11:00

מיכאל מלכיאור: שלום לכולם.

מיכאל מלכיאור: אני מברך את כל המשתתפים בישיבה החשובה הזאת.

מיכאל מלכיאור: אני מקווה שיהיו לנו תוצאות פה כמו בישיבה הקודמת, אז אפשר יהיה להגיד שעשינו את היומית שלנו.

מיכאל מלכיאור: אני חושש פה קצת יותר.

מיכאל מלכיאור: קיבלנו את הפנייה מחבר הכנסת ברכה את הפנייה לדיון מהיר בנושא בעקבות הפרסום או הידע האישי של מה שקורה ברהט.

מיכאל מלכיאור: אנחנו קיבלנו מהיועצת המשפטית של הוועדה חוות דעת שמכיוון שהוגשה עתירה לבג"ץ בידי העמותה ליישום יום חינוך ארוך בישראל, שאנחנו חושבים שהוא חשוב ומבורך, ואני רוצה לברך את העמותה על הזרז שהיא מהווה בכל הנושא ליישום יום חינוך ארוך.

מיכאל מלכיאור: אבל בעקבות הבג"ץ שלכם נמנע מאיתנו מטעמי סוביודיצה לדון בעניין הספציפי של רהט.

מיכאל מלכיאור: כך נקבע בחוות הדעת.

מיכאל מלכיאור: לכן התבקש שנבטל את הדיון היום, אבל אחרי התייעצות עם היועצת המשפטית שאלתי אם אנחנו יכולים לטפל בכלל ביישום הנושא של ההזנה בבתי-הספר ויום חינוך ארוך, והוחלט שבמסגרת הזאת כל אחד יתייחס ויימנע מלהגיד דברים שיתערבו בשיקול הדעת של בג"ץ בעניין.

מיכאל מלכיאור: קיבלנו אישור מהיועצת המשפטית שהיא פוסקת כבית הילל, לעשות כך.

מיכאל מלכיאור: לכן אני מקווה, חבר הכנסת ברכה שתקבל שבכל זאת עשינו במסגרת האפשרית את מה שאפשר לעשות בנושא.

מוחמד ברכה: בהחלט.

טלאל עלקרנאי: ברשותך, היושב ראש, יש גם תביעה ייצוגית נגד העירייה ונגד ראש העיר באופן אישי שתתנהל ב- 12 ביוני בבית-המשפט המחוזי בבאר-שבע על סכום של 2 מיליון שקל.

טלאל עלקרנאי: ראיתי לנכון לציין את זה כדי שהנושא הזה יובא לידיעת החברים.

מיכאל מלכיאור: לידיעה ולא לטיפול של חברי הוועדה מאחר שיש תביעה.

מיכאל מלכיאור: אנחנו לא נתבע ממך כלום היום, באופן אישי.

מיכאל מלכיאור: אבל אנחנו שמחים שהגעת לדיון הכללי.

מיכאל מלכיאור: יש הרבה דברים לא ברורים בנושא הזה, אז אני מבקש לקבל תמונה קודם איפה עומד נושא ההזנה היום.

מיכאל מלכיאור: יש גם החלטת ממשלה, יש החלטת כנסת, יש ביצוע או אי ביצוע ההחלטות הללו.

מיכאל מלכיאור: שרת החינוך החדשה הייתה בין הפעילות ביותר בנושא הזה בכנסת הקודמת, ואנחנו בטוחים שלא יהיה מצב שמה שרואים משם לא רואים מכאן.

מיכאל מלכיאור: בתחום הזה אנחנו סמוכים ובטוחים בעניין שלה ביישום מפעל ההזנה.

מיכאל מלכיאור: אבל קודם נקבל תמונה, ואחר-כך נראה איפה המצב עומד גם ביישום החלטת הממשלה וביישום החלטת הכנסת בנושא התשלום: בתשלום הרשויות, בתשלום העמותות, בתשלום ההורים, בתשלום הממשלה.

מיכאל מלכיאור: אחרי שיש לנו תמונה נקבל החלטות באישורכם.

מיכאל מלכיאור: נתחיל עם משרד החינוך.

יעל פרבר: מוטי מרוז הוא חשב המשרד, הוא יושב ראש ועדת ההיגוי להזנה.

מוטי מרוז: אני מוכן להציג.

מיכאל מלכיאור: לפניך חבר הכנסת ברכה שביקש את הדיון.

מוחמד ברכה: אדוני היושב ראש, חברי הוועדה.

מוחמד ברכה: אני רוצה קודם לברך את האורחים: ראש העיר וועד ההורים ברהט והאורחים הנכבדים מהמשרדים השונים וגם מהעמותות שנוגעות לעניין.

מוחמד ברכה: בהקדמה שלך דיברת על כך ששרת החינוך הייתה מיוזמי חקיקת חוק ההזנה, וכחבר ועדת הכספים ליוויתי את הנושא לאורכו ולרוחבו, ואני יודע שהמסקנה הסופית של חוק ההזנה רחוק מהכוונה של היוזמת דאז, חברת הכנסת יולי תמיר.

מיכאל מלכיאור: החוק שלה לא התקבל.

מוחמד ברכה: לזה אני מתכוון.

מוחמד ברכה: הקואליציה בזמנו הציעה הצעת חוק בהליך מזורז כדי לעקוף את ההצעה של חברת הכנסת יולי תמיר דאז- -

יעל פרבר: רוחמה אברהם.

מוחמד ברכה: כן.

מוחמד ברכה: העניין כאילו רשום על שמה של חברת הכנסת רוחמה אברהם.

מוחמד ברכה: לכן חוק ההזנה הוא פחות ממה שציפו כל הארגונים והמוסדות החינוכיים, ובמיוחד אלה שיש להם מחויבות ליום חינוך ארוך ומחויבות לתמיכה בשכבות החלשות.

מוחמד ברכה: למרות זאת גם במתכונת הנוכחית של החוק, החוק מיושם בהדרגה, ואנחנו נשמע סקירה ממשרד החינוך עוד מעט.

מוחמד ברכה: אף על פי שהנושא הוא נושא של סוביודיצה – ואני כמובן לא אפגע בעצם הדיון המשפטי – אם הוועדה תצליח תוך כדי הדיון הקונקרטי על הרהט להציע דרכים שיאפשרו ויבטיחו בצורה נאותה וישביעו את רצונם של העותרים בשתי העתירות, הוועדה תתרום תרומה שבתי-המשפט לא יתנגדו לה לפתרון הבעיה.

מוחמד ברכה: יכול להיות שאם יתחיל תהליך של פישור וגישור וניסיון להגיע להבנות, אני כמעט בטוח שאם זה יהיה בהסכמת הצדדים הנוגעים בדבר בית-המשפט יסמוך את ידיו על הבנות כאלה.

מוחמד ברכה: לכן נראה בדיון הזה גם ניסיון ליישוב מחלוקת שאנחנו לא רוצים שתיסחב במסדרונות בתי-המשפט כי יש דברים שדחייתם היא נזק בלתי הפיך.

מוחמד ברכה: אני הייתי מבקש שוועד ההורים יציג איך העניינים עומדים, וכמובן ראש העיר ששמעתי ממנו אתמול כמה דברים.

מוחמד ברכה: הוא מדבר על מצוקה אמיתית בעירייה שלא יכולה לממש את חלקה מכיוון שהמשרדים האחרים לא מעבירים את הכסף.

מוחמד ברכה: אבל יהיו הסיבות אשר יהיו, יש 9 בתי ספר מתוך 14 בתי-ספר שיש ברהט, שבהם הופסק פרויקט ארוחה חמה.

מוחמד ברכה: גם אם בית-המשפט יקבל את ההחלטה הטובה ביותר בעוד חודשיים-שלושה אנחנו נהיה אחרי תום שנת הלימודים.

מוחמד ברכה: להפסיק את הפרויקט הזה בעיצומה של שנת לימודים, זה לא מתקבל על הדעת.

מוחמד ברכה: לכן אני מבקש שאחרי הסקירה הכללית של משרד החינוך, נשמע גם את ועד ההורים וגם את ראש העיר ונראה איך ועדת החינוך יכולה לעזור, ואולי לעזור לדיון המשפטי ולא להתערב בו.

מיכאל מלכיאור: השאלה אם אמירות בנושא הזה מהוות התערבות.

מיכאל מלכיאור: היועצת המשפטית יושבת פה; אם ייאמר משהו שלא צריך להגיד היא תעצור אותנו.

טלב אלסאנע: אפשר ללמוד מהסקירה הכללית איך זה משליך לנושא הקונקרטי, ואיפה המחלוקת.

מיכאל מלכיאור: אני מבקש ממר מוטי מרוז בבקשה.

מיכאל מלכיאור: לפני כן הייתה נציגה של המשרד שלא ידעתי שהיא דוקטור, וזאת הייתה טעות חמורה מצדי.

מיכאל מלכיאור: לכן אני רוצה לתת את הכבוד למי שיגיע.

מיכאל מלכיאור: אנחנו שמחים מאוד שאתה מתעסק בהזנה ולא בדוקטורט.

טלב אלסאנע: זה משנה את תוקף הדברים אם זה דוקטור או לא?

מיכאל מלכיאור: כל אדם לפי כבודו.

מוטי מרוז: קודם כל אני אתאר את המצב.

מוטי מרוז: כל סיפור מפעל ההזנה התחיל בהחלטת ממשלה מאוגוסט 2004 שבמסגרתה הוחלט להפעיל את מפעל ההזנה ביישובים שבהם הופעל צו יוח"א בחינוך היסודי.

מיכאל מלכיאור: תסביר מה זה צו יוח"א ובכמה יישובים מדובר.

מוטי מרוז: יש יישובים שהוכרזו במסגרת צו יוח"א – יום חינוך ארוך - -

יעל פרבר: זה 104 יישובים.

מיכאל מלכיאור: תסביר כמה יישובים וכמה ילדים.

מוטי מרוז: 104 יישובים.

מיכאל מלכיאור: זה חשוב, כי תל-אביב הוא שונה מיישוב אחר.

מוטי מרוז: אני אתייחס למספרי הילדים.

מיכאל מלכיאור: תודה רבה.

מיכאל מלכיאור: כמה ילדים זה?

מוטי מרוז: כ- 170-150 אלף ילדים.

מיכאל מלכיאור: בתוקף החלטת הממשלה.

מוטי מרוז: שהצו הזה חל לגביהם ולגבי מפעל ההזנה.

מוטי מרוז: משרד החינוך ומשרד ראש הממשלה עשו כמעט את הבלתי אפשרי, הם היו צריכים לקבל צל"ש: מאוגוסט עד אוקטובר אחרי סיום כל הליכי המכרזים התחלנו את מפעל ההזנה.

מוטי מרוז: למעלה מ- 200 אלף תלמידים משתתפים היום במפעל ההזנה ששייכים לשלוש קטגוריות: הזנה מתוקף החלטת ממשלה בצו יוח"א באוגוסט 2004; תלמידים שנכנסו כניסוי בתשס"ו ליישום חלקי של הרפורמה בחינוך; וכ- 60 אלף תלמידים שנכללים בהזנה כחלק מפעל פנימיות היום שמופעל בידי קרן סקט"א-רש"י.

מוטי מרוז: כלומר, אנחנו מדברים על הקף הזנה אדיר, כמעט בהתראה מעכשיו לעכשיו.

מיכאל מלכיאור: מדובר על 160 אלף פלוס- -

מוטי מרוז: הרפורמה פלוס מפעל ההזנה, פלוס מפעל פנימיות מביא אותנו ל- 200 אלף ילדים.

מיכאל מלכיאור: יש לי המספר המדויק אם אתה רוצה, 180 אלף.

יהודית גידלי: לא הצלחתי להגיע ל- 180 אם זה 160 60.

מיכאל מלכיאור: לכן זה לא 160.

מיכאל מלכיאור: הזנה ומוסדות יוח"א זה 104 אלף.

מוטי מרוז: יש חפיפה בין הקטגוריות.

מוטי מרוז: תלוי גם לאיזה חודש כי ההצטרפות הייתה הדרגתית.

מיכאל מלכיאור: מאפריל השנה.

מוטי מרוז: החלטת הממשלה דיברה על הפעלת מפעל ההזנה לפי החלוקה הבאה: 25% כספי מדינה, 25% כספי קרן סקט"א-רש"י ו- 50% כספי רשויות מקומיות והורים.

אבי פאר: רק הורים.

מוטי מרוז: בשום אופן לא הכול.

מיכאל מלכיאור: החלטת ממשלה.

מוטי מרוז: אני מכיר עשרות רשויות מקומיות שזה לא רק הורים, עם כל הכבוד לכם.

קריאה: זה לא עניין של כבוד, זה עניין של עובדות.

מיכאל מלכיאור: 50% זאת החלטת ממשלה, אבל לא החליטו כמה מתוך ה- 50% מוטל על הרשויות וכמה על ההורים.

טלב אלסאנע: חלוקה פנימית.

מוטי מרוז: לא החליטו.

מיכאל מלכיאור: זאת אומרת, הייתה החלטה על 25%, 25% ו- 50% בלי להגדיר מיהם.

מוטי מרוז: אחר-כך הייתה הגדרה.

אילת כהן מלקמן: כתוב בהחלטה ש- 50% זה כספי רשויות.

אילת כהן מלקמן: רשויות תוכלנה להיעזר בתשלומי הורים, על-פי ההחלטות שהתקבלו כמו שמקבלת ועדת החינוך - -

מיכאל מלכיאור: צריך אישור של משרד החינוך כדי לאשר את החוק?

אילת כהן-מלקמן: ארגוני ההורים נותנים אישור, והתעריפים האלה אושרו בוועדה הזאת.

מיכאל מלכיאור: הוא לא דיבר על שום תעריפים בינתיים.

אילת כהן-מלקמן: אין תעריפים שכתובים בהחלטת ממשלה.

אילת כהן-מלקמן: כתוב: "התעריפים כפי שהוא לפי סעיף 6(ד) לחוק לימוד חובה.

אילת כהן-מלקמן: גם בחוק יש אותה הפניה.

מוטי מרוז: אבל יש החלטה של ועדת חינוך על הדרך לגבות את התעריפים.

מיכאל מלכיאור: אנחנו יודעים את זה.

מוטי מרוז: למרות ההחלטה הזאת שמדברת על 25%, 25% ו- 50% הממשלה הפעילה מנגנונים סוציו-אקונומיים כבדים מאוד שבמסגרתם הורדנו את הרשויות החלשות לשיעורי השתתפות לא של 50%, אלא של 34%.

מוטי מרוז: לדוגמה, רהט עם מענקי ההצטרפות הגיעה לשיעורי השתתפות הרבה יותר נמוכים מ- 50%.

מוטי מרוז: זאת חלקה של הרשות יחד עם ההורים.

מיכאל מלכיאור: אני לא יודע למה אתה מתפעל מזה, אבל בסדר.

מוטי מרוז: מכיוון שאנחנו הפעלנו מנגנון סבסוד עד לתקרה שיכולנו להפעיל במסגרת התקציבים הקיימים, כמעט עד למקסימום.

מיכאל מלכיאור: מה החוק בכנסת הוסיף מעבר למה שהיה בממשלה?

מוטי מרוז: החוק שנחקק בכנסת, למיטב ידיעתי והכרתי המשפטית, אי אפשר ליישם אותו כרגע כי כל המנגנונים שהיו במסגרת החוק הזה הם עדיין בשלב הקמה.

מוטי מרוז: החוק הזה חייב הקמת ועדת היגוי שתחליט- -

מיכאל מלכיאור: אי-אפשר היה להקים ועדת היגוי?

אילת כהן-מלקמן: אני אסביר, אני מהלשכה המשפטית במשרד החינוך.

מוחמד ברכה: אתם לא מתואמים ביניכם?

מוטי מרוז: מתואמים לחלוטין.

אילת כהן-מלקמן: הוא מדבר על כסף, אני על חוק.

מוטי מרוז: אני מדבר על המנגנונים.

מוחמד ברכה: אתה התחלת להגיד משהו, והיא אמרה "לא", כאילו שיש מחלוקת בנתונים הבסיסיים.

מיכאל מלכיאור: חבר הכנסת ברכה, אין מחלוקת.

מוחמד ברכה: אני מרגיש שיש הרבה ניחושים: לא יודעים כמה בתי-ספר, לא יודעים כמה תלמידים – 150, 160, 170.

מוחמד ברכה: יש הבדל של קרוב ל- 15% בין 150 ל- 170.

מוחמד ברכה: אי-אפשר לעשות טעויות.

מוחמד ברכה: אתם אמונים על העניין הזה, ואתם לא יכולים לבוא לוועדה של הכנסת ולאלתר נתונים.

מוחמד ברכה: או שאתם יודעים או שאתם לא יודעים.

מיכאל מלכיאור: היה אי דיוק בנתון כי לפי הנתונים שאנחנו קיבלנו זה לא 150-160, אלא זה 104, ויש פער די גדול.

מיכאל מלכיאור: נקבל קודם את מלוא העובדות, ואחר-כך נביע את עמדתנו.

מיכאל מלכיאור: היועצת המשפטית, בבקשה.

אילת כהן-מלקמן: אני לא נותנת את הנתונים על מספרים, אני מדברת על החוק ועל החלטת הממשלה.

אילת כהן-מלקמן: המנגנונים שנקבעו בחוק ארוחה יומית לתלמיד בעצם די המשיכו את החלטת הממשלה.

אילת כהן-מלקמן: זאת אומרת, אותה אוכלוסייה זכאית והאופן של תשלומי ההורים וכדומה.

אילת כהן-מלקמן: מה שכן, היא קבעה מנגנונים נוספים שלא היו בהחלטת הממשלה, ובפועל הממשלה יישמה.

אילת כהן-מלקמן: הממשלה רצתה ליישם את ההחלטה, והוקמה ועדת היגוי במשרד ראש הממשלה ובראשות מנכ"ל משרד ראש הממשלה שקבעה את שיעורי השתתפות הרשויות והצליחה לתת השתתפות גדולה יותר לרשויות חלשות.

אילת כהן-מלקמן: החוק קבע שראש הממשלה יבוא לוועדת הכספים של הכנסת ויאשר אחרי שהוא קיבל המלצה של ועדה שתוקם במשרד ראש הממשלה ובה יהיו גם נציגים שקבועים בחוק.

אילת כהן-מלקמן: לפי מה שהבנתי מהיועצת המשפטית של משרד ראש הממשלה הוועדה היא כבר בשלבי סיום ההקמה- -

מיכאל מלכיאור: לקח שנה וחצי להקים ועדה?

אילת כהן-מלקמן: עדיין לא הוקמה כי יש שם שני נציגים - -

ג'מאל זחאלקה: היא עדיין לא הוקמה, מה אתה כל כך אופטימי, מה אתה רץ?

טלב אלסאנע: השאלה היותר מהותית היא איך התקבלו החלטות לגבי שיעור השתתפות?

קריאות: - - -

מיכאל מלכיאור: את בעצם אומרת שהחוק לא הוסיף שום דבר למה שהיה בפועל.

אילת כהן-מלקמן: באופן מהותי החוק ממשיך את אותו כיוון של החלטת הממשלה.

מיכאל מלכיאור: מה זה "אותו כיוון"?

אילת כהן-מלקמן: אותו כיוון של אותה אוכלוסייה.

מיכאל מלכיאור: אז הוא לא הוסיף שום אוכלוסייה חדשה?

אילת כהן-מלקמן: לא הוסיף.

אילת כהן-מלקמן: ולמעשה, כדי שלא יהיה מצב שאי-אפשר יהיה לתת הזנה הממשלה אמרה שהיא ממשיכה לפעול לפי החלטת ממשלה.

אילת כהן-מלקמן: ועדת ההיגוי מקבלת בינתיים את ההחלטות גם לעניין שיעור ההשתתפות, וכדי שלא יישאר רִיק, והילדים יוזנו.

אילת כהן-מלקמן: והם מוזנים.

מיכאל מלכיאור: אני מוסיף לך משהו כי אולי לא תביני את הרקע להתפרצות של חברי הכנסת.

מיכאל מלכיאור: היינו בישיבה קודמת שנאמרו לנו דברים מאוד קשים: כאילו הכנסת מקבלת חוק, והממשלה נוהגת לפי רצונה.

מיכאל מלכיאור: אמנם הצלחנו להפוך שם את הדברים, אבל יש לנו תחושה שאפשר לקבל כאן חוק, ובמשך שנה וחצי לא ליישם, ואפילו לא להרכיב ועדה – אפילו אסור להגיד כזה דבר.

מיכאל מלכיאור: זאת כמובן לא אחריות שלך, כי זה משרד ראש הממשלה.

אילת כהן-מלקמן: במקרה הזה דווקא לא היה - - -המנגנונים ממשיכים לעבוד.

אילת כהן-מלקמן: בקטע המשפטי איזו ועדה קובעת את שיעורי ההשתתפות, הוועדה הזאת נמצאת, ואני הבנתי שכרגע זה נמצא בשלבי סיום- -

ג'מאל זחאלקה: זאת הבעיה, שיעורי ההשתתפות.

טלב אלסאנע: במשך שנה וחצי הוועדה לא קיימת; מי מילא את התפקיד של הוועדה, והאם יש לו סמכות?

מוטי מרוז: ועדת ההיגוי במשרד ראש הממשלה מילאה את התפקיד.

טלב אלסאנע: האם יש לוועדה הזאת סמכויות?

טלב אלסאנע: הוועדה לא קיימת.

טלב אלסאנע: לכן שתי אפשרויות: או שהיא מיותרת ואפשר להתנהל בלעדיה במשך שנה וחצי או בכלל, או שיש נפקות.

טלב אלסאנע: אז מי מילא את תפקידה ואינו מוסמך למלא את התפקיד הזה בתקופה?

אילת כהן-מלקמן: ועדיין - - - מכיוון שהחלטת הממשלה שהחוק ממשיך, והיא ממשיכה לפעול כדי שתהיה הזנה.

מיכאל מלכיאור: תסבירו איפה המצב עומד כיום.

מיכאל מלכיאור: אני גם רוצה לדעת האם משרד ראש הממשלה או משרד החינוך מופקד על ביצוע החוק?

אילת כהן-מלקמן: זאת אחת הבעיות בחוק שלכאורה משרד החינוך אחראי עליו, אבל יש כל מיני מנגנונים במשרדים אחרים: משרד הבריאות על התפריט, משרד ראש הממשלה על - - -

מיכאל מלכיאור: למה זאת בעיה?

מיכאל מלכיאור: שואלים את משרד הבריאות מה צריך להיות התפריט.

אילת כהן-מלקמן: כשיש חוק שכולו בביצוע של משרד אחד - -

מיכאל מלכיאור: אבל הוא בביצוע של משרד אחד.

אילת כהן-מלקמן: בביצוע של משרד אחד בשיתוף משרדים אחרים.

מיכאל מלכיאור: זה שאנחנו רוצים לדעת שהילדים מקבלים אוכל בריא ומתייעצים עם משרד הבריאות, זה דבר טוב.

אילת כהן-מלקמן: לכן אני אומרת, אף על פי שהוועדה הסטטוטורית שנקבעה איננה המנגנונים ממשיכים לפעול.

מיכאל מלכיאור: האם כל הילדים שבחוק יום חינוך ארוך מקבלים ארוחה חמה?

קריאה: לא.

מוטי מרוז: החוק הזה מופעל בכל הרשויות המקומיות שתחת הצו הזה.

מוטי מרוז: האם זה 100% מהתלמידים אני לא יכול להגיד.

מיכאל מלכיאור: אולי אתה יכול להגיד בכל זאת?

מיכאל מלכיאור: אולי מישהו יודע?

מוטי מרוז: עד חודש פברואר-מרס 2006 90% מהילדים קיבלו הזנה ברהט.

מוטי מרוז: אני מציע שמנהל התוכנית מטעם קרן רש"י ייתן את המספרים המדויקים שחברי הכנסת לא יאשימו אותי שאני מוסר מספרים- -

מיכאל מלכיאור: מפריע לי שמשרד החינוך לא יודע את הנתונים.

מוטי מרוז: משרד החינוך יודע, אבל כאשר אני אומר "כ- 200 אלף", ואתה אומר לי "185 אלף" - -

מיכאל מלכיאור: זה 180, אבל לא משנה.

מוחמד ברכה: כמה רשויות לא מקבלות אף על פי שהן נמצאות תחת המשרד?

מיכאל חן: אני מקרן סקט"א-רש"י.

מיכאל חן: בצו יוח"א יש כ-104 רשויות, והיום משתתפות במפעל כ- 65 רשויות.

מיכאל חן: המנגנון קובע שרק רשות שמצטרפת באופן וולונטרי למפעל, רק היא מזינה את התלמידים באמצעות מפעל ההזנה.

מיכאל חן: המנגנון אומר שהרשות צריכה להתחייב על חלקה בגבייה ובהשתתפות של המימון.

מיכאל חן: אם רשות לא עושה החלטות בתהליך הגבייה- -

מיכאל מלכיאור: זאת אומרת, 65 מתוך 104 רשויות.

מיכאל חן: כן.

מיכאל חן: כלומר כ- 104 אלף תלמידים מתוך כ- 170 אלף תלמידים שיש בצו יוח"א.

מיכאל מלכיאור: אני חוזר על זה, כי אני לא יכול לחייב את קרן סקט"א-רש"י שעושה הכול בהתנדבות ובעזרה.

מיכאל מלכיאור: אני רוצה להבין: לפי החוק, כל 170 אלף הילדים הללו צריכים לקבל או שלפי החוק זה תלוי ברצון הרשות?

אילת כהן-מלקמן: בגלל המצב המשפטי אני אמשיך את מה שאמרתי קודם.

אילת כהן-מלקמן: מכיוון שאין המנגנון של קביעת השיעורים לפי החוק, החוק לא מיושם, אם כי מפעל ההזנה מיושם לפי החלטת הממשלה.

אילת כהן-מלקמן: בהחלטת הממשלה היה כתוב שההשתתפות היא וולונטרית; זאת אומרת, רשות שתרצה להשתתף היא מחויבת לעבוד לפי כל הכללים.

מיכאל מלכיאור: בנושא הזה יש כבר חוק, זה לא שייך.

אילת כהן-מלקמן: מכיוון אי אפשר ליישם את החוק עצמו עד שיהיה המנגנון לקביעת השיעורים, ולכן אנחנו מיישמים את החלטת הממשלה כדי שהילדים יקבלו הזנה.

אילת כהן-מלקמן: היה בג"ץ עיריית עכו, והייתה עתירה.

אילת כהן-מלקמן: היה ערעור כי שם הרשות המקומית טענה שהיא יכולה לגבות מהורים מעבר לשיעורים שנקבעו בוועדת החינוך של הכנסת.

אילת כהן-מלקמן: שם בית המשפט קבע בערכאה ראשונה שהעיר מחויבת לפעול לפי החוק, והפרקליטות הסבירה את מה שהסברתי כרגע, שכרגע זה מופעל באופן וולונטרי מכוח החלטת הממשלה עד שנסיים להקים את המנגנון הקבוע בחוק, ובג"ץ קיבל את העמדה הזאת.

מרב ישראלי: ומה אז?

מיכאל מלכיאור: לפי החוק, כשהממשלה תעשה סוף-סוף מה שהייתה צריכה לעשות לפני שנה וחצי, מה אז יקרה ברשות שאומרת שאין לה אמצעים?

אילת כהן-מלקמן: בפסיקה של עיריית עכו נקבע, שלפי החוק, רשות תהיה מחויבת.

מוחמד ברכה: המשמעות היא שככל שמצבה של הרשות עגום יותר וקשה יותר, וככל שמצבם הסוציו-אקונומי של התושבים קשה יותר האפשרות ליישם את החוק היא לא רלוונטית.

מוחמד ברכה: זה אבסורד.

טלב אלסאנע: כאשר החוק בא לשרת דווקא את האוכלוסייה הזאת.

טלב אלסאנע: זאת מטרת החוק.

מיכאל מלכיאור: ברור.

קריאות: - - -

מיכאל מלכיאור: אנחנו נבין קודם את הכול, ואחר-כך כל אחד יגיד את דעתו, אבל אנחנו לא נעשה את כולם בבת-אחת כי אי-אפשר.

מיכאל מלכיאור: אני מבקש לשמוע מהעמותה הפעילה, כל הכבוד על עבודתכם.

מיכאל מלכיאור: תסבירו לנו איך הדברים נראים מבחינת הביצוע של הדברים מההיבט שלכם.

מוחמד ברכה: אני רוצה לשאול שאלה נוספת: מה ההתייחסות של משרד החינוך ושל הממשלה לדוח שיצא מבנק ישראל שיש בו ביקורת על יישום החוק?

קריאה: דוח בנק ישראל הסוציאליסט.

מיכאל מלכיאור: אתם רוצים להתייחס לזה?

מיכאל מלכיאור: לא מכירים את זה?

רעות בגס: אני יועצת משפטית בעמותה ליום חינוך ארוך.

רעות בגס: אני רוצה להבהיר כמה דברים כי לא הכול הובהר עד הסוף.

רעות בגס: הבעיה ביישום של החוק היא לא בכך שטרם נקבעו שיעורי ההשתתפות בין ההורים לרשויות; שיעורי ההשתתפות האלה קיימים.

רעות בגס: הבעיה היא שמשרד החינוך לא קבע עד היום עד כמה הוא תומך ברשויות העניות.

רעות בגס: זאת על כל פנים גם העתירה שאני הגשתי לבג"ץ, ואני מניחה שהיא מבוססת על החומר המשפטי שהיה בפניי.

רעות בגס: משרד החינוך טרם קבע את שיעור ההשתתפות לפי המדרג הסוציו-אקונומי.

רעות בגס: יש 10 אשכולות: רהט היא באשכול 1, שזה הדירוג הסוציו-אקונומי הנמוך ביותר; עד היום לא נקבע שיעור ההשתתפות של רשויות באשכול 1.

רעות בגס: זה אומר שיש קריטריונים שווים - -

מיכאל מלכיאור: לפני-כן שמענו שנקבע 34%.

רעות בגס: 30% זה שיעור השתתפות שקרן סקט"א-רש"י והממשלה מעניקות לרשויות במצב קשה.

רעות בגס: אבל 30% שמוענקים לעיר כמו אשדוד או אשקלון מסייעים הרבה יותר מ- 30% שמוענקים לעיר כמו רהט.

מיכאל מלכיאור: אני רוצה להבין, נקבע שיעור, אבל את חושבת שזה שיעור גבוה מדי.

רעות בגס: לא נקבע שיעור בחוק.

רעות בגס: החוק קבע שתקום ועדה שתקבע את שיעור ההשתתפות של הרשויות - -

מיכאל מלכיאור: והוועדה לא קמה.

מרב ישראלי: לא הוועדה תקבע; ראש הממשלה באישור ועדת הכספים.

רעות בגס: עיר כמו רהט לא יודעת כמה היא צריכה לשלם.

מיכאל מלכיאור: את אומרת שהמנגנון שנקבע בחוק שראש הממשלה צריך לקבוע באישור ועדת כספים עדיין לא נקבע.

יעל מקליס: הוקם מנגנון לא פורמלי עוקף חוק.

יעל מקליס: באו אלינו עם הבעיות הספציפיות של כל עיר במדרג מסוים, ואנחנו ניתן הנחה לפי שיקול דעתנו, לא על פי החוק.

מיכאל מלכיאור: והחוק מאוד ברור, החוק מחייב את ראש הממשלה להביא את זה לוועדת כספים.

יעל מקליס: אנחנו מפספסים את המטרה של החוק, את התכלית שלו: מטרת החוק לעזור לילדים עניים ביותר, שפעמים רבות כמו בעיר רהט אין להם אלטרנטיבה לארוחה חמה אחת ביום.

יעל מקליס: אנחנו מדברים על שיעורים גבוהים של תת-תזונה.

יעל מקליס: אנחנו נמצאים בסיטואציה שהחלשים ביותר שהחוק היה אמור לתת להם מענה לא מקבלים את הארוחה הזאת.

יעל מקליס: לכן נזרה קצת חול בעינינו מכיוון שלא כולם מקבלים; מי שיכול לשלם, אפילו מעט, מקבל.

יעל מקליס: משפחה בדואית של 7 ילדים שאמורה לשלם כביכול סכום סמלי של 45 אגורות ליום אמורה לשלם מכיוון שאין מנגנון שקובע כמה העירייה תשלם.

יעל מקליס: לכן העירייה נאלצת לגבות יותר בניגוד למדרג שקבוע בשיעורי ההשתתפות של ההורים, וזה מביא למצב שיש ילדים שצריכים לבוא בבוקר ולשלם את הכסף- -

ראש העיר: והעירייה גובה את העלות, לא גובה יותר.

יעל מקליס: - - וגם העתירה שלנו מכוונת בעיקר כנגד משרד החינוך, כי אני לא יכולה לבוא בטענות לעירייה הענייה ביותר במדינת ישראל, עיריית רהט שחיה מתשלומי איזון ולא יכולה להפריש את הכספים האלה.

מיכאל מלכיאור: אני מבקש לא להתייחס לעתירה.

יעל מקליס: אני מדברת על העובדה שעיירות מאוד עניות, אין מנגנון בחוק שקובע- - - והן נתונות לסחר- -

מיכאל מלכיאור: הבנו את זה.

רות דיין: אני מבקשת להוסיף שגם אין מנגנון אכיפה שמחייב את הרשויות המקומיות לפעול על-פי חוק.

רות דיין: אולי צריך להכניס תיקון לחקיקה ולהוסיף איזשהו מנגנון, איזשהו פיקוח ובקרה.

רות דיין: לא יכול להיות שרשות תעשה מה שהיא רוצה.

רות דיין: לדוגמה, המצב בארץ הוא כזה שברשות שבה אני נמצאת שיש בה יום חינוך ארוך גובים עבור ארוחה 9 שקלים, כשהרשות אומרת שהיועץ המשפטי שלה אמר שלא מחובתה לקחת חלק בהשתתפות בהזנה, ולכן ההורים משלמים.

רות דיין: לכן חשוב להכניס מנגנוני פיקוח.

מיכאל מלכיאור: התמונה ברורה.

מיכאל מלכיאור: אני מקווה שחברי הכנסת יסכימו על התמונה, ואחר-כך יגיבו לפי רצונם.

מיכאל מלכיאור: התמונה היא שיש רצון לעזור לדבר חיוני ביותר, שילדים במדינת ישראל יקבלו ארוחה חמה.

מיכאל מלכיאור: יש גם החלטת ממשלה וגם החלטת כנסת שאולי לא תאוותנו בידנו בעניין הזה – תרתי משמע, תאוותנו – אבל לפחות זה משהו כמו שאמר חבר הכנסת ברכה בהתחלה.

מיכאל מלכיאור: לפחות החוק נותן מענה לכל התלמידים שביום חינוך ארוך, שאמורים להיות הילדים שבאים מהשכונות במעמד סוציו אקונומי נמוך, שיש להם זכות ליום חינוך ארוך, ולכן גם לארוחה חמה.

מיכאל מלכיאור: מה שקורה בפועל זה דבר שאנחנו נפגשים איתו הרבה פעמים: נותנים חובה לאנשים שאין להם אפשרות לעמוד בחובה שנותנים להם.

מיכאל מלכיאור: אגב, אני מקווה שאהיה איש בשורה בעניין הבטיחות של בתי הספר, אנחנו נעשה על זה שוב ישיבה ביום שני, אבל אנחנו לא מוותרים, ויש כבר בשורות טובות בדרך כי זאת פשוט שערורייה.

מיכאל מלכיאור: גם שם אף אחד לא אחראי.

מיכאל מלכיאור: גם פה; מטילים על רשות מקומית, לרשות המקומית אין אמצעים, ולא מיישמים את החוק.

מיכאל מלכיאור: גרוע מזה במצב של המנגנון הנוכחי.

מיכאל מלכיאור: יש כאן דבר מאוד חמור: לא קרה מה שהכנסת קבעה מה שצריך לקרות.

מיכאל מלכיאור: במשך שנה וחצי המנגנון שצריך לקבוע כמה הרשויות המקומיות צריכות לשלם, לא נקבע.

מיכאל מלכיאור: זה פשוט שערורייה.

מוטי מרוז: זאת שערורייה, אבל אף על פי שהמנגנון לא נקבע 180 אלף תלמידים מוזנים מדי יום ביומו.

טלב אלסאנע: אתה לא פותר את הבעיה.

טלב אלסאנע: זה התפקיד שלך, זה לא מהכיס שלך.

מיכאל מלכיאור: זה שלפעמים באופן חלקי הממשלה עושה מה שהיא מחויבת על-פי חוק לעשות, זה עם כל הכבוד, לא דבר שאנחנו חייבים להתפעל מזה.

מיכאל מלכיאור: אנחנו לא חייבים להתפעל מזה שלפעמים עושים גם את החוק כשיש חלק גדול מהתלמידים שלא מקבל לפי החוק, כפי שראינו.

מיכאל מלכיאור: בפרט אני לא מתפעל מזה שבלי סקט"א-רש"י הדבר הזה גם לא היה מיושם, עם כל הכבוד למה שאנחנו שומעים עכשיו.

מיכאל מלכיאור: אחרי שהדברים האלה נאמרו אנחנו צריכים בשיקול דעת וביישוב הדעת לראות איך אנחנו יכולים להתקדם מכאן והלאה, ולקבל החלטות אופרטיביות בנושא.

רחל שרם: אפשר לומר משהו?

רחל שרם: אני ממשרד ראש הממשלה.

מיכאל מלכיאור: לא ידעתי שיש פה נציגות של משרד ראש הממשלה; אני מבין למה אתם שקטים פה, כי אין לכם הרבה על מה להתפעל פה.

רחל שרם: אנחנו צנועים.

רחל שרם: אני מהלשכה המשפטית במשרד ראש הממשלה.

רחל שרם: בהמשך למה שעורכת הדין אילת מלקמן אמרה, ועדת היגוי המשיכה לפעול כדי שלא ייווצר חלל ריק.

רחל שרם: לכן ועדת ההיגוי שהוקמה בהחלטת הממשלה היא זאת שקבעה שיעורים באופן דיפרנציאלי, לפי שכונות וזה חולק במדרג מאוד מסודר.

רחל שרם: ועדת ההיגוי המשיכה לפעול ולחלק את הכסף- -

מיכאל מלכיאור: למה לא הקמתם את זה?

מיכאל מלכיאור: רחל שרם: מינוי של ועדה לוקח זמן כי משרדי ממשלה השונים צריכים למנות את חברי הוועדה.

מיכאל מלכיאור: זה לא מסביר.

מיכאל מלכיאור: מנכ"ל משרד ראש הממשלה לא יכול להרים טלפון למנכ"ל משרד החינוך ולבקש ממנו למנות את הנציג שלו בוועדה?

טלב אלסאנע: תוך שבועיים הספיקו להקים ממשלה.

טלב אלסאנע: לא יכולים להקים תוך שנה ועדה?

מיכאל מלכיאור: לכן היא נראית ככה.

רחל שרם: יש בחוק גם נציגים של גופים התנדבותיים, והחוק קובע גם באופן מאוד עמום נציגים של גופים התנדבותיים שצריך היה - -

קריאה: - - - לפני שנה וחצי ולא עניתם להם מאז.

רחל שרם: צריך היה לקבוע קריטריונים לפי הלשכה המשפטית.

רחל שרם: כרגע זה נמצא אצל משרד המשפטים כדי לבדוק שלאותן עמותות אין ניגוד עניינים.

רחל שרם: אלה שני הדברים המשמעותיים.

רחל שרם: דבר שלישי, צריך לזכור שהייתה גם תקופה של בחירות, ובה יש קושי למנות- -

מיכאל מלכיאור: הייתה שנה לפני מערכת הבחירות.

רחל שרם: נכון, אבל זה מנגנון שלוקח חודשים לעשות אותו.

מיכאל מלכיאור: אבל החודשים עברו, וזה לא קרה.

מיכאל מלכיאור: אנחנו גמרנו את הבחירות ב- 28 במרס.

טלב אלסאנע: אי אפשר להגן על כל תיק.

טלב אלסאנע: הקייס הזה כושל, את לא יכולה להגן עליו.

רחל שרם: אני רק אעדכן את הוועדה איפה עומדת הוועדה כרגע.

רחל שרם: הנציגים של משרד ראש הממשלה ושל משרד הרווחה כבר מונו; שר האוצר כבר חתם על כתב המינוי שלהם.

רחל שרם: - - - לגבי נציג של המוסד לביטוח לאומי; נשארו נציגים של גופים התנדבותיים, שצריכים לקבל תשובה בתחילת שבוע הבא על מה הוחלט במשרד המשפטים שאין סוגייה של ניגוד עניינים שיכולה להקשות- -

מיכאל מלכיאור: את יכולה להגיד לנו תוך כמה זמן משרד ראש הממשלה מתחייב שהוועדה המייעצת הזאת תקום?

רחל שרם: מכיוון שאני תלויה בחוות דעת של משרד המשפטים שאמרו שתגיע עד יום רביעי - -

יהודית גידלי: משרד המשפטים פה.

רחל שרם: - - אני מניחה שזה ייקח שבוע-שבועיים.

רחל שרם: אני לא רוצה להתחייב.

מיכאל מלכיאור: אנחנו נהיה לארג'ים איתך: תוך שבועיים אנחנו דורשים לקבל דוח שלכם שהוועדה הוקמה.

מיכאל מלכיאור: אנחנו נותנים לכם בלארג' כי לא רוצים לעמוד על היום והשעה.

מיכאל מלכיאור: תוך שבועיים אנחנו רוצים לדעת מי יושב בוועדה המייעצת הזאת.

מיכאל מלכיאור: תודה רבה לך.

מיכאל מלכיאור: ראש העיר רהט, בבקשה.

טלאל עלקרנאי: אני מברך אותך, חבר הכנסת ברכה שאתה יזמת את הישיבה.

טלאל עלקרנאי: אני מאוד מודה לך, וחושב שזה צעד מבורך.

טלאל עלקרנאי: אני מברך גם את היושב ראש ואת חברי הכנסת על המפגש הזה.

טלאל עלקרנאי: מפעל ההזנה זה אחד הפרויקטים החשובים ביותר לתלמידים.

טלאל עלקרנאי: אני יודע שזה מוריד אלימות, מעלה הישגים.

טלאל עלקרנאי: זה דבר חיוני, וצריך לברך כל מי שפעל למען קיום הפרויקט הזה במדינת ישראל.

טלאל עלקרנאי: אני אתייחס בדבריי גם לעמדת מרכז השלטון המקומי, כי אני גם ממלא מקום יושב ראש מרכז השלטון המקומי בעניין מפעל ההזנה.

טלאל עלקרנאי: ברהט יש 10000 תלמידים בבתי-הספר היסודיים; יש 13 בתי-ספר יסודיים שבהם התחלנו פרויקט בנובמבר 2005.

טלאל עלקרנאי: למה לא בספטמבר או באוקטובר?

טלאל עלקרנאי: כי הייתה החלטה ש56% יחולו על קרן סקט"א-רש"י; 44% על הרשות המקומית ועל ההורים.

מיכאל מלכיאור: איפה הממשלה?

מוטי מרוז: סקט"א רש"י זאת הממשלה.

מיכאל מלכיאור: כמה מזה הממשלה וכמה זה סקט"א-רש"י?

מוטי מרוז: חצי-חצי.

טלאל עלקרנאי: מכיוון שאנחנו כרשות מקומית אמרנו שאין לנו יכולת, וגם להורים אין יכולת לממן 44%- -

יהודית גידלי: כמה עולה ארוחה?

טלאל עלקרנאי: כ- 9 שקלים.

טלאל עלקרנאי: פניתי אישית לראש הממשלה – ואני מאחל לו החלמה מהירה – שמאוד התעניין ואמר שהוא רוצה לעזור לרהט בנושא הזה- -

ג'מאל זחאלקה: זה 40 אלף שקל ליום.

טלאל עלקרנאי: אמרתי לו שאני מבקש ממך עזרה ממשרד ראש הממשלה.

טלאל עלקרנאי: ראש הממשלה באמצעות מנכ"לו החליט לתת עוד 10%, כך שהמימון יהיה 65% ו- 34% יחולו על הרשות המקומית ועל ההורים.

טלאל עלקרנאי: עד כאן מצוין.

טלאל עלקרנאי: זימנו את מנהלי בתי הספר ואת נציגי ועדי ההורים.

טלאל עלקרנאי: זאת החובה של ממשלת ישראל לממן את החינוך, את הבריאות ואת הרווחה.

טלאל עלקרנאי: ואז השלטון המקומי אמר, אנחנו - - - רשות שתרצה להיכנס לעניין הזה תיכנס, והיא תחליט מה עמדתה בעניין הזה: אם היא רוצה לגבות, אם היא רוצה להשתתף, רוצה להטיל את זה על כל ההורים.

טלאל עלקרנאי: אין עמדה ברורה בעניין הזה.

טלאל עלקרנאי: לכן מתוך 104 יישובים, אני יכול להגיד שמתוך 7 יישובים בדואים בנגב רק ב- 2 מהם זה הופעל: ברהט ובחורה.

קריאה: בלקיה היה והופסק.

טלאל עלקרנאי: - - גם בערערה, גם בכסיפה לא קיים, בשגב שלום לא קיים, ובפזורה לא קיים.

טלאל עלקרנאי: אי אפשר להטיל על הרשויות הבדואיות.

טלאל עלקרנאי: על מה אני מדבר, אדוני היושב ראש?

טלאל עלקרנאי: ברשות מקומית יש 150 אלף תושבים, וההכנסות העצמיות של הרשות המקומית מארנונה הן 8800 שקל ליום; זה שווה לקיוסק פלאפל באשדוד.

טלאל עלקרנאי: אני צריך לממן כל יום 30 אלף שקל חלקי.

טלאל עלקרנאי: מאיפה אני יכול להביא?

טלאל עלקרנאי: להיכנס לגירעונות?

טלאל עלקרנאי: זה הכי טוב.

טלאל עלקרנאי: להתחייב על דברים שאין לי?

טלאל עלקרנאי: להיות מוגבל בבנק?

טלאל עלקרנאי: לכן הרשות המקומית החליטה שההורים ישלמו את זה.

מיכאל מלכיאור: הבעיה ברורה מאוד.

טלאל עלקרנאי: לכן הרשות המקומית החליטה שההורים ישלמו 3 שקלים, ואמרנו גם למנהלי בתי-הספר שכרשות מקומית אנחנו מוכנים- -

טלב אלסאנע: זאת אומרת, העברתם את כל האחוז הזה על ההורים?

טלאל עלקרנאי: ודאי.

טלאל עלקרנאי: מאיפה אנחנו נביא?

טלב אלסאנע: מאיפה ההורים יביאו?

טלאל עלקרנאי: אמרנו למנהלים שכל מנהל שיביא רשימה של ילדים שלא יכולים לשלם שישלח לנו את הרשימה, נדון בהם במחלקת הרווחה, נבחן אותם.

טלאל עלקרנאי: אם יש להם תיקים ברווחה אנחנו מוכנים לסייע גם מהכסף שאין לנו.

טלאל עלקרנאי: נשלחו כ- 10% מהתלמידים, שההשתתפות של ההורים שלהם היא שקל אחד למחלקת הרווחה, והעירייה שילמה 2 שקלים.

ג'מאל זחאלקה: כמה תלמידים זה 10%?

טלאל עלקרנאי: 1000 תלמידים.

מיכאל מלכיאור: לכל השאר יש אמצעים לשלם?

טלאל עלקרנאי: לא פנו.

טלב אלסאנע: משרד הרווחה לא דיווח עליהם.

טלאל עלקרנאי: מנהלי בתי-הספר לא דיווחו.

טלאל עלקרנאי: דיווחו על כ- 10% מהתלמידים, ועליהם הם מקבלים השתתפות של 2 שקלים, ושקל אחד משלמים ההורים.

טלאל עלקרנאי: עד פברואר-מרס היו 90%-95% מהתלמידים בתוכנית.

טלאל עלקרנאי: יצא חוזר של ועד ההורים.

טלאל עלקרנאי: אני לא נגד ועדי הורים, אני בעד, ואני מוכן שהמדינה תממן - -

מוטי מרוז: כמה הוזנו עד נובמבר?

טלאל עלקרנאי: 90%.

מוטי מרוז: כמו שאמרתי.

מיכאל מלכיאור: כמה ילדים זה?

טלאל עלקרנאי: כ- 9000 ילדים.

ג'מאל זחאלקה: על פי איזה קריטריון נקבעה הזכאות לשלם רק שקל אחד?

טלאל עלקרנאי: ילדים שמנהל בית-הספר שלח את השמות שלהם ואמר שלילדים האלה אין כסף לשלם.

מיכאל מלכיאור: על-פי רשויות הרווחה, אני מבין.

טלאל עלקרנאי: נכון.

טלאל עלקרנאי: ואז נבדק תיק הרווחה שלהם.

ג'מאל זחאלקה: על-פי איזה קריטריון קבעה מחלקת הרווחה?

טלאל עלקרנאי: אם רהט תלך לפי הקריטריון של מבחן הכנסה, ייצא ש- 79% יהיו זכאים לשלם רק 45 אגורות.

ג'מאל זחאלקה: בסדר.

ג'מאל זחאלקה: שלא יתקבל רושם שרק ל- 10% יש בעיה.

טלאל עלקרנאי: יוצא ש- 79% מתושבי רהט צריכים לשלם רק 45 אגורות.

טלאל עלקרנאי: זה אומר שהרשות המקומית צריכה להשתתף ב- 2.37 מיליון שקל בשנה.

מיכאל מלכיאור: לפי מה שנקבע במשרד, לפי דירוג ההכנסה פר אדם במשפחה, ההורים צריכים לשלם רק 45 אגורות.

מיכאל מלכיאור: אתם קבעתם בניגוד למה שקבע המשרד שההורים ישלמו 3 שקלים ולא 45 אגורות.

מיכאל מלכיאור: אני מבין למה, אני רק רוצה להבהיר.

טלאל עלקרנאי: כי אחרת לא היינו נכנסים לפרויקט הזה.

מיכאל מלכיאור: אני הבנתי את זה.

מיכאל מלכיאור: נשמע את ועד ההורים, בבקשה.

בדאי מחמוד: אדוני היושב ראש, אני יושב ראש ועד ההורים ברהט.

בדאי מחמוד: אנחנו מברכים על הפרויקט שהוא חיוני מאוד, הוא עוזר, והוא תשתית לאווירה חינוכית ולהוריד אלימות.

בדאי מחמוד: הבעיה היא במספרים שאנחנו מדברים עליהם.

בדאי מחמוד: 3 מיליון שמדבר עליהם ראש העיר שלי מראים עד כמה הכאב שלנו.

בדאי מחמוד: כל העבודה שלנו היא להרחיק את הסיפור של הוויכוח הכספי מהילד כדי שהראש שלו יהיה פנוי לדברים אחרים.

בדאי מחמוד: לצערי, אני שומע חלוקה מאוד רצינית – וזה מראה עד כמה זה כואב לילדים שלנו – בין משרד החינוך.

בדאי מחמוד: אני דפקתי שם שלושים אלף פעם, ואין מענה.

בדאי מחמוד: משרד החינוך אומר לנו משהו אחר, וראש העיר אומר לנו משהו אחר.

בדאי מחמוד: בחוזר מנכ"ל כתוב בבירור שוועדת החינוך קבעה את המחירים האלה.

בדאי מחמוד: הדרישה שלנו היא לשלם את מה שהחוק מטיל עליי.

בדאי מחמוד: אני מוכן לעשות את זה כאזרח, אני לא מבין במשפטים, אין לי טריקים של המשפטניות האלה.

בדאי מחמוד: אבל אני גם מצפה מכולנו שניישם את החוק הזה.

בדאי מחמוד: אני שומע פה שזה לא חוק, אומרים לי שזה לא חוק, ואני נופל בין הכיסאות – אני והילד שלי.

בדאי מחמוד: זאת אחת הסיבות לנפילת פרויקט ההזנה שהוא חיוני, ואנחנו רוצים בהמשכו ומברכים עליו.

בדאי מחמוד: הטבלה הזאת היא בשבילי חוק- -

מיכאל מלכיאור: לא רק בשבילך היא חוק.

מיכאל מלכיאור: הטבלה הזאת היא חוק, כי אסור לגבות יותר ממה שוועדת החינוך קבעה בהמלצת משרד החינוך.

מיכאל מלכיאור: אסור לגבות ממך 3 שקלים גם עם כל הרצון הטוב.

בדאי מחמוד: מעוגן בחוק השתתפות של 80% מינימום בשביל המשכו של הפרויקט.

בדאי מחמוד: גם את זה אני שואל.

רעות בגס: יש התניה כזאת?

בדאי מחמוד: יש התניה ברהט של 80%.

בדאי מחמוד: אם אין גבייה אין המשך.

מיכאל מלכיאור: הפער ברור.

מיכאל מלכיאור: יש קביעה של החוק.

מיכאל מלכיאור: יש בעיה שלפי זה הרשות המקומית צריכה לשלם את הפער בין 34% לבין 45 אגורות.

מיכאל מלכיאור: ולרשות המקומית אין אמצעים לעשות את זה, ולכן זה מה שקרה פה.

מיכאל מלכיאור: לא כל-כך קשה להבין את זה.

בדאי מחמוד: בגלל הבלגן הזה היום יש 7000 ילדים שלא אוכלים רק בגלל חילוקי הדעות בין המשרדים.

מיכאל מלכיאור: הבנו, תודה רבה.

מיכאל מלכיאור: אי אפשר לסבול מצב כזה שכל-כך הרבה ילדים – גם כאלה שקיבלו ארוחות – מפסיקים לקבל אותן.

מיכאל מלכיאור: מה גם שהדיון בבג"ץ נקבע רק לאמצע יולי- -

מוטי מרוז: המדינה לא הפסיקה את זה.

קריאה: המדינה הפסיקה את זה.

מיכאל מלכיאור: נשמע עכשיו את חברי הכנסת מתייחסים, ומי שרוצה לקבל זכות דיבור, יקבל.

עבאס זכור: אני מברך את יושב ראש הוועדה וגם את חבר הכנסת מוחמד ברכה שיזם את הדיון.

עבאס זכור: זה סיפור שלא קשור רק לרהט, אלא להרבה מקומות.

עבאס זכור: מתוך 104 רשויות שמגיע להן ליישם את התוכנית הזאת 40% לא מיישמים את החוק, והילדים שלנו מפסידים את הארוחה .

עבאס זכור: תלמיד שלומד ביום חינוך ארוך מגיע לו לאכול ביום כזה.

עבאס זכור: עלינו לחשוב על התלמיד שרוצה להצליח בלימודים שלו- -

מיכאל מלכיאור: גם אם הוא לא רוצה להצליח הוא גם צריך לאכול.

עבאס זכור: נכון.

עבאס זכור: יש תקדים שבית-המשפט חייב את עיריית עכו ליישם את התוכנית, ושהוא ידאג לשלם את כל התשלום ויעשה אחר-כך חשבון עם ההורים ועם התלמידים.

עבאס זכור: אני מבקש שכל הרשויות ידאגו ליישם את התוכנית וייתנו אוכל לילדים, ואחר-כך נחשוב איך ההורים ישלמו, ולא להכריח את ההורים לשלם יותר ממה שהם צריכים.

טלב אלסאנע: אדוני היושב ראש, יש כאן שתי בעיות: יש בעיה עם החוק ויש בעיה עם יישום החוק.

טלב אלסאנע: בשלב זה יש בעיה עם יישום החוק.

טלב אלסאנע: כולנו יודעים שהחוק בא לשרת את האנשים מהשכבות החלשות, את הילדים שאין להם.

טלב אלסאנע: אלה שיש להם - דואגים לעצמם; אלה שאין להם זקוקים לעזרה של הממשלה, של משרד החינוך, של קרן רש"י וגורמים נוספים כדי לספק להם את הדבר הבסיסי – מנה חמה.

טלב אלסאנע: אנחנו יודעים שמתוך היישום הזה, המטרה של החוק היא מסוכלת: אלה שאין להם לא יכולים לשלם השתתפות ולא יכולים לקבל מנה חמה, ואז יש לנו חוק שלא מממשים אותו.

טלב אלסאנע: לא מקובל עליי לגלגל את התשלום על ההורים אם לרשות אין.

טלב אלסאנע: אם לרשות אין – גם להורים אין כי הרשות חלשה מכיוון שהקהילה והחברה חלשה.

טלב אלסאנע: לכן זה פתרון הכי קל לגלגל את זה על התושבים.

טלב אלסאנע: הדרך היא שהרשות והקהילה יגלגלו את זה לראש הממשלה, במיוחד מכיוון שהממשלה נכשלה כאן ולא מילאה את תפקידה ולא הקימה ועדת היגוי אשר תשקול, תדון ותחליט לאיזה אשכולות ובאיזה רשויות שבהן המצב הכלכלי קשה וצריך להעניק להם הנחה.

טלב אלסאנע: מאחר שהממשלה לא מילאה את תפקידה להקים את ועדת ההיגוי על פי חוק, לא העירייה ולא התושבים צריכים לסבול; את החוב הזה צריך לגלגל לפתחה של הממשלה.

טלב אלסאנע: אנחנו צריכים לצאת בקריאה מכאן שלא נסבול כוועדת חינוך בכנסת שהתושבים לא יקבלו את מה שמגיע להם.

טלב אלסאנע: אנחנו מכירים את המצב הכלכלי והסוציו-אקונומי של רהט – לא במקרה מנכ"ל משרד ראש הממשלה הקודם נתן להם הנחה מעבר ל- 50%.

טלב אלסאנע: צריך לגלגל את החוב הזה לממשלה ולצאת בקריאה לראש הממשלה ולשר האוצר לכסות את החוב עד שתוקם ועדת היגוי ותשקול את זה באופן ענייני.

טלב אלסאנע: אבל בינתיים הילדים צריכים לקבל את המנה.

טלב אלסאנע: את גלגול האחריות אי אפשר להעביר לפתחם של ההורים שאין להם מה לשלם.

טלב אלסאנע: לדעתי, זה הפתרון.

טלב אלסאנע: מי שאחראי זאת הממשלה, מי שיש לו האמצעים – זאת הממשלה.

טלב אלסאנע: מי שלא הקים ועדת היגוי זה לא התושבים ולא העירייה, אלא הממשלה.

טלב אלסאנע: אם היא לא הקימה ועדת היגוי היא תישא בתוצאות.

מיכאל מלכיאור: תודה.

מיכאל מלכיאור: קיבלתי מקרן סקט"א-רש"י את הרשימה של מספר התלמידים בכל יישוב שזכאים לארוחה וכמה אוכלים בפועל.

מיכאל מלכיאור: בראייה שטחית של הדברים, כל המקומות שאין בהם בכלל הפעלה החוק ושל החלטת הממשלה הם כולם במגזר הערבי.

מיכאל מלכיאור: במקרה הזה דווקא רהט היא יחסית במצב יחסית טוב כי שם יש לפחות התארגנות בתקופה מסוימת וגם חלק מקבלים היום.

מיכאל מלכיאור: אנחנו נקבל את ההחלטה בסוף.

מיכאל מלכיאור: נשמע את רונית תירוש שתעזור לנו איך לקבל החלטה נכונה כדי להגיע למטרה שהיא יישום החוק במלואו.

רונית תירוש: אני מודה שאני לא כל-כך אשת בשורות כי אני לא יודעת להציע פתרון שיפתור לרהט ודומיה את הבעיה.

רונית תירוש: אבל אני יודעת מה אנחנו צריכים לעשות לטווח ארוך.

רונית תירוש: אני ממשיכה את דבריו של חבר הכנסת אלסאנע ומסכימה עם כל מילה שהוא אמר, אבל אני רוצה להוסיף בנקודה שהוא סיים; גם הוועדה לא תסייע פה כי הוועדה נועדה לקבוע את שיעורי ההשתתפות של כל רשות על-פי ההרכב הסוציו-אקונומי שבתוכה.

רונית תירוש: אני לא רואה מצב שהוועדה הזאת פוטרת באפס שקלים את רהט ודומיה.

מיכאל מלכיאור: למה לא?

רונית תירוש: מכיוון שהחוק מטיל חלוקה שבה הרשות משתתפת.

רונית תירוש: אין מצב שרשות לא משתתפת.

טלב אלסאנע: השתתפות יכולה להיות 5%.

מיכאל מלכיאור: גם הם לא אומרים "אפס", הוא רק אמר אפס, ואחר כך הוא אמר שנשלם 2 שקלים על מי שאין לו- -

רונית תירוש: על 1000 ילדים, לא על 10000.

רונית תירוש: אני לא סתם אומרת את הדברים; אין מצב שהוועדה שתקום תוכל להציע אפס השתתפות של הרשות.

רונית תירוש: רשות מחויבת להשתתף אפילו באחוז.

רונית תירוש: בתוכה הוא יכול להחיל חלק מהאחוז הזה גם על ההורים.

רונית תירוש: בסוגריים אני אומר שהורים צריכים לשלם משהו בכל מצב, אפילו 5 אגורות.

רונית תירוש: אני לא מאמינה בשירות שהוא פטור מהשתתפות, אני לא מאמינה בארוחות חינם, תרתי משמע.

רונית תירוש: כדי להתקדם לפתרון יש לי שתי הצעות, אחת לטווח קצר והשנייה לטווח ארוך: צריך לדרוש מראש הממשלה לתחום את הטווח הקצר בזמן- -

מיכאל מלכיאור: את זה עשינו לפני שהגעת.

רונית תירוש: - - ואז במסגרת המלצותינו לוועדה לקחת בחשבון שהיא תעבור ממצב של השתתפות באחוז עד 25%, למשל.

רונית תירוש: לטווח הארוך צריך לתקן את החוק עצמו ולהוציא את הרשויות מן העניין בדיוק מהנימוק שחבר הכנסת אלסאנע אמר.

רונית תירוש: רשות ענייה לעולם תימצא בבעיה: הם נמצאים בגירעונות, הם נמצאים בתוכניות הבראה וכדומה.

רונית תירוש: לכן היא לעולם תימצא בבעיה של השתתפות, יש לה מספיק צרות, למה להפיל עליה גם את ההזנה?

רונית תירוש: לרשות המבוססת לא צריך בכלל לעזור – לא לה ולא לתושבים שבה.

רונית תירוש: לפיכך המדינה צריכה לקחת אחריות על זה או באופן מלא, או בעזרת קרן רש"י אם היא רוצה להמשיך לסייע.

רונית תירוש: זה נהדר, שיבורכו.

רונית תירוש: אבל לא להוציא את ההורים ולתחום את זה לאחוזים מאוד מוגבלים, לפי המצב הסוציו-אקונומי.

מיכאל מלכיאור: אלה דברים כדרבנות.

מיכאל מלכיאור: אנחנו כולנו הולכים באותו כיוון.

מיכאל מלכיאור: חבר הכנסת זחאלקה, אולי תאשר אם אנחנו הולכים באותו כיוון?

ג'מאל זחאלקה: אני חושב באותו כיוון, אבל אני רוצה לחדד כמה דברים.

ג'מאל זחאלקה: קודם כל, אני מברך את ידיד חבר הכנסת מוחמד ברכה על היוזמה, ואת היושב ראש על ההתמקדות בנושא.

ג'מאל זחאלקה: אנחנו שומעים שיש התמוטטות של מפעל ההזנה ביישובים חלשים.

ג'מאל זחאלקה: אני מאמין שתוך שנה זה ייעלם לגמרי מהיישובים העניים, ויישאר ביישובים שיש להם משהו.

ג'מאל זחאלקה: זה עושה את השירות ההפוך למטרת המחוקק או לרוח החוק או לרצון לעזור לאנשים.

מוחמד ברכה: זה רוח החוק, והיא מקולקלת.

ג'מאל זחאלקה: רוח החוק כפי שרצה המחוקק, לא כפי שרוצה הממשלה.

ג'מאל זחאלקה: לדעתי, צריכים לעשות שני דברים: קודם כל, צריך לעזור לרהט.

ג'מאל זחאלקה: אסור שהוועדה תגיד לתושבים ולעירייה שלטווח רחוק נפתור את הבעיה.

ג'מאל זחאלקה: יש בעיה ספציפית, נקודתית ברהט- -

מיכאל מלכיאור: לא רק ברהט.

מיכאל מלכיאור: לא היית בתחילת הישיבה, אנחנו לא מקבלים החלטה ספציפית על רהט.

ג'מאל זחאלקה: צריך לפתור את הבעיה האקוטית ברהט, באשדוד, בלקיה – בכל מקום שיש בעיה כזאת- -

קריאה: באשדוד אין בעיה.

ג'מאל זחאלקה: דבר שני, אנחנו צריכים לראות איך פותרים את העניין הזה, ולתת אפילו פתרון ביניים עד שהוועדה תשב ועד שתמונה בכלל.

ג'מאל זחאלקה: אתה אופטימי ששנה וחצי להקים ועדה זה מעט זמן, צריך אורך רוח של שנתיים רוח- -

מיכאל מלכיאור: אנחנו קיבלנו התחייבות שתוך שבועיים היא תקום, אדוני.

ג'מאל זחאלקה: אני מציע שנפתור את הבעיה במקום שזה בוער כדי לכבות את השריפה.

ג'מאל זחאלקה: דבר שני, אני מציע שנשב עם ועדת ההיגוי, וברגע שהיא תמונה נזמן אותה כאן כדי לשמוע מה דעתה של הכנסת בנושא הזה.

ג'מאל זחאלקה: הראייה הכללית שלי היא שצריך ללכת לפי שני מדרגים: מצב אקונומי של יישוב לפי סולם - מ- 2% עד 40%, למשל, והתשלום יהיה בהתאם; דבר שני, לפי סולם גם בתוך היישוב עצמו.

ג'מאל זחאלקה: אם יש אנשים- -

מיכאל מלכיאור: זה כבר קיים.

ג'מאל זחאלקה: יכול להיות שלא הבהרתי את עצמי: אתה יכול לעשות מדרג, והמדרג יכול להתחיל מ- 30% ולהגיע עד 70%; ואתה יכול לעשות מדרג שמתחיל מ- 2%.

מיכאל מלכיאור: המדרג מתחיל ב- 45 אגורות.

מיכאל מלכיאור: זה מה שהחליטה ועדת החינוך של הכנסת.

מיכאל מלכיאור: זה כבר טופל על-פי חוק.

ג'מאל זחאלקה: אני מדבר על ועדת ההיגוי.

מיכאל מלכיאור: זה דבר אחר, וזה דבר אחר, כמו שאמרת בעצמך.

מיכאל מלכיאור: המדרג של התושבים, לא של העירייה, נקבע בידי ועדת החינוך.

ג'מאל זחאלקה: חשבתי שוועדת ההיגוי צריכה להחליט.

מיכאל מלכיאור: לא, היא צריכה להחליט על הרשויות, לא על ההורים.

מיכאל מלכיאור: אנחנו נשמע בקיצור נמרץ כמה דעות נוספות.

מיכאל מלכיאור: נציג שתי"ל, בבקשה.

שמוליק דוד: אני יועץ לפורום מערך החינוך הבדואי בנגב.

שמוליק דוד: אני אגיד בפשטות: דוח בנק ישראל האחרון מקדיש עמודים ארוכים, שאינם חשודים בסוציאליזם ולא בדאגה עמוקה מדי דווקא לשכות החלשות – בדיוק לסוגייה הזאת של ביקורת מאוד קשה ונוקבת שאין יישום החוק דווקא ברשויות שאליהן מתכוון המחוקק בצורה הברורה ביותר.

שמוליק דוד: זה דבר שהוא בלתי נסבל.

שמוליק דוד: אתה כיושב ראש הוועדה היית נדיב כשהצעת שבועיים.

שמוליק דוד: אני מציע לוועדה לומר את מה שהיא חושבת בעברית נחרצת על העובדה שבמשך שנה וחצי מתייחסים לחוק כאילו הוא לא קיים.

מיכאל מלכיאור: היית נוכח בתחילת הישיבה ושמעת מה שאמרתי על זה.

שמוליק דוד: אני שמעתי היטב, ואני אומר שוב: לוועדה כוועדה צריכה להיות אמירה בעניין.

שמוליק דוד: חילקנו נתונים על הכנסה לנפש של האוכלוסייה בעיר רהט.

שמוליק דוד: הנתונים מאוד קשים.

שמוליק דוד: המצב של העיר מאוד חמור.

שמוליק דוד: העובדה שהממשלה מתעלמת במשך תקופה כל-כך ארוכה מהחוק ומאפשרת לו לא לפעול, גורמת לכך שאוכלוסיות שלמות לא מקבלות את השירות.

שמוליק דוד: אנחנו מדברים על עשרות ערים ומועצות מקומיות שלא מקבלות את השירות אף על פי שאמורות לקבל אותו, לפי חוק.

שמוליק דוד: נוח מאוד לראש הממשלה להיות במצב שיש אנשים שיכולים להתקשר אליו ולקבל עוד 10%.

שמוליק דוד: ואני לא מגנה חס-וחלילה את מי שהצליח לקבל את ה- 10% האלה, אלא להפך: זאת חובתו, ויפה שעשה את זה.

שמוליק דוד: המצב שבו ההחלטה נמצאת במקום הזה הוא מצב גרוע מאוד.

שמוליק דוד: בשביל זה נולד החוק – כדי שההחלטות תתקבלנה בידי גורם מוסמך.

שמוליק דוד: ויתר על כן, פורום החינוך בדרום שפעל בנושאים האלה וקידם את הצעת החוק הזאת בתהליכים שבהם אתה היית שותף להם, פנה לפני שנה וחצי כשנתקבל החוק, וביקש להשתתף בוועדה ההיגוי.

שמוליק דוד: עד היום, לאחר שנה וחצי, לא נתקבלה תשובה במשרד ראש הממשלה.

מיכאל מלכיאור: אולי בגללכם לא הוקמה הוועדה.

שמוליק דוד: רצינו לבדוק את ניגוד העניינים שלה.

שמוליק דוד: אנחנו נשמח אם תבדקו היטב את ניגוד העניינים ותחזרו אלינו.

מיכאל מלכיאור: תודה רבה.

מיכאל מלכיאור: עורכת הדין אביבית ברקאי, המועצה לשלום הילד.

אביבית ברקאי: אני רוצה להעלות בעיה נוספת שנוגעת לחוק הזה.

אביבית ברקאי: לפני כן, אני רוצה לציין שבקשר לבעיה הספציפית של רהט, אני מסכימה עם הדברים שנאמרו כאן, שעיקר הבעיה היא אי הקמת הוועדה, ומה שנוצר מזה זה שדווקא האוכלוסיות המוחלשות ביותר הן הנפגעות העיקריות, ואני שמחה על ההחלטה שקיבלת.

אביבית ברקאי: בעיה נוספת שקיימת בחוק היא שאמנם היה בג"ץ בעניין הזה, אבל הוא הפנה את העותרים לרשות המקומית.

אביבית ברקאי: לכן אני מוצאת את ההזדמנות הזאת להעלות בעיה.

אביבית ברקאי: הבעיה היא שמכיוון שתולים את חוק ארוחה יומית בחוק יום לימודים ארוך הוא חל, לפי הפרשנות של בג"ץ אך ורק על מוסדות רשמיים.

אביבית ברקאי: החוק הזה לא לחל על מסגרות חינוך מבוגרים שאינם רשמיים.

אביבית ברקאי: החוק הזה לא חל על מוסדות חינוך מבוגרים שאינם רשמיים.

אביבית ברקאי: אתה דיברת על תלמידים שזכאים ליום לימודים ארוך, וזוכים להעמיד תערוכה ולא כולם זכאים; זאת מכיוון שהתלות בחוק הראשוני יוצר איזושהי הפליה שמקבלים יום לימודים ארוך, אב ללא זוכים לארוחה יומית.

מיכאל מלכיאור: אני רוצה לתקן אותך, תגידי לי אם אני צודק או לא.

מיכאל מלכיאור: בג"ץ קבע שהחוק לא מחייב במוסדות מוכרים שאינם רשמיים.

מיכאל מלכיאור: אני רוצה לדעת האם אני מפרש נכון.

מיכאל מלכיאור: אני חושב שאני מפרש נכון, ולא רק זה, אלא יש גם התחייבות של שרת החינוך בנושא הזה, ולכן לא הייתי כל-כך דואג דווקא לאפליה הבלתי נסבלת שיש בחוק.

אביבית ברקאי: בפועל גם המוסדות המוכרים לא רשמיים מקבלים הזנה, לפי חוק ארוחה יומית.

מיכאל מלכיאור: אבל את מסכימה איתי שזה לא סותר את החוק, זה לא מחויב על-פי החוק, אבל לא סותר.

מיכאל מלכיאור: יש הבדל מאוד יסודי.

אביבית ברקאי: יש גם בעיה בהצעתה של רונית תירוש.

אביבית ברקאי: חברת הכנסת הציעה לעשות תיקון חקיקה ולגרור לחלוטין חלק מהרשויות המקומיות.

רונית תירוש: לא חלק- - -

אביבית ברקאי: חוק ארוחה יומית שנועד בדרך כלל לילדים מאוכלוסיות מוחלשות, רצוי שההורים יידעו על החוק, בדומה להצעת החוק של שרת החינוך יולי תמיר שבחוק שלה נקבעו פטורים לחלק מן ההורים, לפי ההחלטה שלהם.

אביבית ברקאי: אז קודם כל שיהיו פטורים להורים.

אביבית ברקאי: להצעה שלך יש לדעתי בהחלט מקום, לתת לוועדה שאמורה להמליץ לראש הממשלה את הסמכות לקבוע שבמספר ששל רשויות מקומיות ממצב כלכלי מסוים יהיה פטור.

יעל מקליס: אני מהעמותה ליום לימודים ארוך.

יעל מקליס: אנחנו ניצבים בפני בעיה פרקטית נוספת.

יעל מקליס: נטען שתנאי הכרחי – שזאת פרשנות ייחודית של משרד החינוך שלפי הבנתי לא כתובה בחוק –כדי לקיים את מפעל ההזנה הוא השתתפות של ההורים.

יעל מקליס: זוהי פונקציה כלכלית.

יעל מקליס: אם משפחה מוחלשת ממעמד סוציו-אקונומי נמוך יודעת שכדי להשתתף היא צריכה לשלם סכומם שהיא יודעת שאין ברשותה, כמובן היא לא תשתתף.

יעל מקליס: בשביל להשיג את אותם 80% השתתפות אפשר להשיג רק ברשות שהמעמד הסוציו-אקונומי שלהם הוא טוב.

מיכאל מלכיאור: אני לא שמעתי שאמרו במשרד החינוך את מה שאת אומרת.

מיכאל מלכיאור: האם יש מקומות שבגלל אי הסכמת הורים לא הופעל?

קריאות: - - -

מיכאל מלכיאור: האם יש מקומות שבגלל אי הסכמת הורים לא הופעל - -

יעל מקליס: הופסקה הזנה ברהט בגלל חיבור של 80% השתתפות.

קריאה: זה לא שייך לרהט.

קריאה: זה משהו של השבוע האחרון.

מרב ישראלי: אני לא ראיתי את זה בהחלטה.

קריאות: - - -

יעל מקליס: זאת המדיניות של העמותה לתפנית בחינוך, אבל זה לא מכוח חוק.

יעל מקליס: אני מזכירה לכם שסמכות אכיפת החוק זה על משרד החינוך, שזה כמו העמותה לתכלית בחינוך.

רות דיין: לא על המקורות החיצוניים שיש למשרד החינוך.

שושנה שירן: אני מהלשכה המשפטית במשרד ראש הממשלה.

שושנה שירן: שתי הערות: ראשית, לפני כמה שבועות היינו בישיבת הוועדה הזאת וראינו שיש כיתות שבהם יש 2 תלמידים ש מקבלים את הארוחה, לעומת 28 שיושבים ומסתכלים עליהם.

שושנה שירן: צריך להסתכל על הצד השני:

שושנה שירן: אם היינו נכנסים לבית-ספר ש- 80% מסוגלים לשלם ולכן 21% לא אוכלים כי ההורים שלהם לא מסוגלים, המשמעות הדבר ש-3 ילדים בכיתה של 30 היו יושבים רעבים, והיינו מפסיקים.

יעל מקליס: במקום לעזור לחלשים, הפסיקו לכולם במין תירוץ של 80%.

יעל מקליס: זה לא קיים, ואין דרישה כזאת בחוק.

מיכאל מלכיאור: אני לא בעד זה, אבל כשהחוק מחייב השתתפות- -

קריאות: של 45 אגורות.

מיכאל מלכיאור: אבל מה אם ההורים לא ישלמו?

יעל מקליס: דורשים מהם 3 שקלים.

מיכאל מלכיאור: בסדר, דורשים מההורים 3 שקלים בניגוד לחוק, לכן אני שואל: מה יעשו אם הם לא ישלמו גם 45 אגורות?

יעל מקליס: היה לכך פתרון פרקטי: מדי יום בבוקר כל הילדים שיכלו לשלם שילמו.

יעל מקליס: הבעיה הייתה שתמיד היה מספר מסוים של ילדים שעדיין לא יכלו לשלם.

שושנה שירן: אני לא מסוגלת להתאפק, ואני רוצה להציל ולו במעט את כבודו של משרד ראש הממשלה שעובד כבר שנה וחצי על מינוי הוועדה הזאת.

שושנה שירן: אני מזכירה שאנחנו מדברים על שנה וחצי כשב- 8 בדצמבר פורסם על פיזור הכנסת.

שושנה שירן: במשך כל תקופת הבחירות לא יכולנו לעשות כלום והיינו מעוכבים מלערוך מינויים.

שושנה שירן: שנית, באשר לטענת נציג שתי"ל, יושב ראש הוועדה אמר בתחילת הישיבה שמכוח חוק מוטלת החובה על גופים לקיים משהו שהם לא יכולים לבצע.

שושנה שירן: התייחסת לרשויות וגם לממשלה.

שושנה שירן: ביצוע החוק קובע שיהיו בסך-הכול 7 נציגים בוועדה.

שושנה שירן: עם זאת יש סעיף שקובע שיהיו שם שני נציגי עמותות - -

קריאות: - - -

מיכאל מלכיאור: סליחה.

מיכאל מלכיאור: אנחנו מכבדים את משרד ראש הממשלה.

שושנה שירן: החוק מדבר על נציגי גופים- - - וכדי לקדם את הקמת הוועדה במהירות האפשרית דיברנו על שניים – אני מדברת על עד תקופת הבחירות – כתבנו קריטריונים לבחירת המועמדים שהלוא יום לפני שהיינו מקימים את הוועדה היו מוגשים עשרות בג"צים בנוגע לעמותות שיושבות שם.

שושנה שירן: אני לא מכירה את עמותת שתי"ל, אני יודעת שנבחרו שני גופים לפי קריטריונים, ואנחנו נסחבים בבדיקת המינויים של שני הגופים האלה כבר חודשים ארוכים.

שושנה שירן: אנחנו סוף-סוף יודעים את שמות שבעת חברי הוועדה, והם עומדים בפני מינוי.

שושנה שירן: אני מאמינה שתוך שבועות אחדים הם ימונו.

שושנה שירן: לרגע לא "שמנו פס", לא ניסינו- - -

מיכאל מלכיאור: אני שמח שאת מגינה על כבודם של משרדי הממשלה, ובפרט על משרד ראש הממשלה.

מיכאל מלכיאור: הייתה לי הזכות לעבוד בתוך משרד ראש הממשלה במשך כמה חודשים,ואני לא מקבל את דברייך.

מיכאל מלכיאור: גם בתקופת הבחירות – אפשר לחשוב שאלה דירקטוריונים שאפשר להרוויח מי-יודע-מה; מדברים על ועדה מייעצת שצריכה לייעץ איך מיישמים חוק בישראל.

מיכאל מלכיאור: אנחנו לא מדברים על דבר שישנה סדרי עולם שיכריעו את הבחירות פה.

מיכאל מלכיאור: הייתה לכם שנה שלמה להרכיב ועדה של 7 אנשים.

מיכאל מלכיאור: גם אם היה צריך בדיקה משפטית של איך קובעים מי יהיו נציגי הציבור – העמותות בעניין הזה – והיה צריך הידיינות, אני בטוח באפקטיביות של הלשכה המשפטית של משרד ראש הממשלה, שתוך חודש ימים הייתם יכולים לפתור את הבעיה הזאת.

מיכאל מלכיאור: פתרתם בעיות הרבה יותר גדולות במהירות הרבה יותר גדולה.

מיכאל מלכיאור: לכן אני לא מתפעל מקצב העבודה שבמשך שנה לא הצלחתם ליישם חוק במדינת ישראל.

מיכאל מלכיאור: אני חייב להוסיף דברים קשים כי את פתחת את זה מהתחלה: זה זלזול בהחלטות הכנסת, וזה לא מקובל.

מיכאל מלכיאור: אנחנו לא יכולים להיות במצב שהכנסת מחוקקת חוק, וחייבים ליישם את הדברים, ואפילו הקמת ועדה מייעצת צריכה להימשך זמן כל כך רב.

מיכאל מלכיאור: בינתיים מי שמשלם את המחיר זה עשרות אלפי ילדים שלא מקבלים ארוחה חמה בגלל זה.

מיכאל מלכיאור: ברור לגמרי שאם הוועדה הייתה קמה היא לא הייתה מאפשרת את המצב שיש ברהט ובעוד הרבה יישובים אחרים היום.

מיכאל מלכיאור: התוצאה היא שיום-יום אנשים סובלים בגלל אי עשייה של משרד ראש הממשלה.

שושנה שירן: לא התכוונתי לגרום להתפעלות בנוגע לקצב העבודה של המשרד; התכוונתי לומר שיש קצב, והעבודה נעשית.

שושנה שירן: צריך לומר שכשהכנסת מחוקקת חוקים יהיה קל ליישם אותם אם הם יהיו ברורים, למשל, מי העמותות שבוחרים.

מיכאל מלכיאור: קיבלנו את הביקורת על הכנסת.

מיכאל מלכיאור: במקרה אני יודע שהחוק הזה נכתב בתיאום רב מאוד עם הממשלה הקודמת ועם משרד ראש הממשלה.

מיכאל מלכיאור: כך שאם רצו במשרד ראש הממשלה שפה אחרת היו יכולים לנסח אותה כבר לפני-כן.

מיכאל מלכיאור: הביקורת פה ממש לא במקום, אבל אנחנו נקבל את זה באהבה כי אנחנו יודעים שיש לך רצון טוב.

מוטי מרוז: מי שחושב שהקמת הוועדה תפתור את הבעיה של יישום החוק, חי בעננים.

מוטי מרוז: החוק כמעט בלתי אפשרי לביצוע.

מיכאל מלכיאור: מותר לך להגיד את זה, וטוב שאמרת.

מיכאל מלכיאור: גם את זה אני לא מקבל.

מיכאל מלכיאור: יכול להיות שלא נפתור את הכול, אבל אנחנו לא נאפשר לך, כמי שאמון על ביצוע החוק במשרד החינוך, ולא לאף אחד אחר לא לבצע את החוק.

מיכאל מלכיאור: אם צריך לקבוע שהרשות תשלם אחוז אחד והתושבים שאין להם ישלמו את זה, אנחנו נעשה את זה גם אם הכול ייפול על התקציב שלך.

מיכאל מלכיאור: אנחנו נדאג שהילדים האלה יקבלו כי זה התפקיד שלנו.

טלאל עלקרנאי: מוטי אומר שהוועדה חייבת להתערב בעניין הזה כי אם ועדת החינוך לא תתערב - -

מיכאל מלכיאור: בשביל זה אנחנו יושבים פה, אתה לא צריך להוסיף על דברים שכולנו כבר אמרנו.

טלאל עלקרנאי: דבר נוסף, עיריית רהט לא הפעילה את החוק הזה כל עוד- - -

מיכאל מלכיאור: אנחנו מודעים למצב ברהט, אחרת לא היינו דואגים את דאגתכם.

מוחמד ברכה: דרך האשנב של הדיון ברהט פרשנו יריעה רחבה על כל יישום חוק ההזנה.

מוחמד ברכה: זה חשוב וצריך מעקב נוסף.

מוחמד ברכה: יש לציין מה שאמר היושב ראש בסוף:

מוחמד ברכה: החוק הזה נתפר לפי מידותיה של הממשלה כדי לעקוף הצעת חוק אחרת של יולי תמיר שהייתה הצעת חוק הרבה יותר מתקדמת והרבה יותר מסודרת שהייתה מגדירה את האחריות, בעיקר של המדינה ביישום החוק.

מוחמד ברכה: יכול להיות שהוועדה לא תפתור את הבעיה, אבל הממשלה לא צריכה לצייר עצמה מופתעת מעצם חקיקת החוק, כי החוק הזה הוא חוק שלה שנוסח במשרד ראש הממשלה והוגש במקרה בידי חברת הקואליציה היום, חברת הכנסת רוחמה אברהם.

מוחמד ברכה: לכן שלא ילינו לא על הכנסת ולא על אף אחד, אלא על הממשלה עצמה.

מוחמד ברכה: אני מציע שגם ועדת החינוך והתרבות תיקח את האתגר, ובנוסף למה שהממשלה צריכה לעשות יש מקום לבחון את החוק מחדש, ואפילו – אם יהיה צורך – שוועדת החינוך בחתימת כל חבריה וחברים אחרים, תגיש הצעת חוק מתוקנת שתפתור את הבעיות שהתגלעו לאחר יישום החוק.

מוחמד ברכה: דבר שני, אנחנו חייבים לתת תשובה לילדים, לא רק למוסדות.

מוחמד ברכה: יש ילדים שלא מקבלים היום ארוחה חמה.

מוחמד ברכה: אני יודע שמתנהל משפט, ואני לא רוצה להתערב בנושא הזה.

מוחמד ברכה: המשך המשפט נקבע ליולי, אחרי תום שנת הלימודים, שזה בעוד כחודש.

מוחמד ברכה: לכן אני מציע שמשרד החינוך ייקח על עצמו באופן חריג לתת הרשאה להתחייב לעיריית רהט בעניין הזה.

קריאה: - - -

רונית תירוש: אז כל אחד יפסיק- -

מוחמד ברכה: יש 36 רשויות שהחוק הזה לא יושם בהן.

מוחמד ברכה: אני לא אומר שעכשיו בסוף מאי צריך ליישם תוך 20 יום במקומות האלה.

מוחמד ברכה: צריך לבחון את הסוגייה הזאת.

מוחמד ברכה: במקום שזה נפסק, שזה כמה עשרות אלפי שקלים, לפחות שמשרד החינוך ייקח את זה על עצמו ואחרי שיימצא הסדר בבית-המשפט או אחרת יוחזר הכסף.

מוחמד ברכה: שלא נצא מהישיבה הזאת בלי מה לומר לתלמידים שהמפעל הזה הופסק להם.

מיכאל מלכיאור: אני רוצה לקבל החלטה שתעמוד בכל הקריטריונים כדי שתהיה אפקטיבית.

מיכאל מלכיאור: קודם כל אנחנו מבקשים / דורשים מראש הממשלה להודיע לוועדת החינוך תוך שבועיים על הרכב הוועדה המייעצת לקביעת גובה ההשתתפות במפעל ההזנה.

טלב אלסאנע: מקובל.

מוחמד ברכה: הוועדה גם תכלול נציגים של ארגון ההורים- -

מיכאל מלכיאור: לא.

מיכאל מלכיאור: אתה לא תצא מזה.

מיכאל מלכיאור: סעיף שני: הוועדה פונה למשרד החינוך ולמשרד ראש הממשלה להחזיר את המימון של מפעל ההזנה בכל בתי-הספר שבהם היה קיים עד היום והופסק.

רונית תירוש: זה יהיה תקדים.

רונית תירוש: למה?

מיכאל מלכיאור: יש פה עניין כללי: נכנסת למקום מסוים- -

אילת כהן-מלקמן: אבל לא הפסקנו.

מיכאל מלכיאור: שתהיה קריאה למשרד החינוך להיכנס למקומות שהופסק בהם ולתת את המימון הדרוש כדי לסיים את שנת הלימודים.

רונית תירוש: אני אומר לך איפה הבעיה: זה עלול להיות תקדים.

רונית תירוש: מישהו יתחיל, באמצע יפסיק, ויגיד, אתם זוכרים שבשנה שעברה המשרד השלים?

רונית תירוש: בואו תשלימו גם הפעם.

רונית תירוש: לפיכך אם אתה רוצה, הניסוח כמו "אנחנו מבקשים ממשרד החינוך לבחון אפשרות להשלים עד סוף השנה במקרה הזה כמקרה חריג".

רונית תירוש: כלומר לסייג את זה כדי שלא יהווה תקדים.

טלב אלסאנע: בלי שזה יהווה תקדים למקרים אחרים בעתיד.

מיכאל מלכיאור: אם נסייג שזה חד פעמי ולא יהווה תקדים בשנים הבאות, לא יוכלו לטעון את זה.

מיכאל מלכיאור: מדובר על חודש אחד, ואפשר לעשות את זה.

מיכאל מלכיאור: מיד עם הקמת הוועדה המייעצת הוועדה תשב עמה ותפרוש את הבעיות ששמענו ביישום החוק ותקבע שרשויות שבגלל סיבות ידועות לא יכולות לעמוד בתשלום – גם לפי קביעה של משרד הפנים – הן ישלמו את המינימום שהחוק מחייב.

מיכאל מלכיאור: זה יכול לרדת אפילו עד 2% מהתשלום כדי לקיים את החוק כלשונו.

מיכאל מלכיאור: אנחנו נעבוד בעתיד בוועדת החינוך כדי שיהיה תיקון לחוק שיפתור את התשלום לרשויות שאין להן אפשרות לעמוד בתשלום.

מיכאל מלכיאור: אנחנו נעשה את זה בצורה הוגנת.

מיכאל מלכיאור: האם זה מכסה את מה שרצינו לכסות בהחלטות הללו?

מיכאל מלכיאור: האם כל חברי הכנסת הנוכחים מקבלים את ההחלטה הזאת?

מיכאל מלכיאור: פה אחד של ששת חברי הכנסת שנמצאים כרגע.

מיכאל מלכיאור: תודה רבה לכולכם.