ועדת הכלכלה, כנסת 17, פרוטוקול מספר 16, 2006-05-30 11:30

משה כחלון: אני פותח את ישיבת הוועדה.

משה כחלון: על סדר היום, צו הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו, דחיית מועדים התשס"ו.

משה כחלון: נציג משרד התקשורת, בבקשה.

נגה רובינשטיין: אנחנו מגיעים אליכם פעם נוספת, בנושא הדחייה לאשר צו.

נגה רובינשטיין: ההסדרה של נושא ועדת המכרזים והקמת תשתית לרדיו דיגיטאלי, קיימת בסעיף 72 ברשות השנייה, שם גם נקבעו לוחות הזמנים.

אתי בנדלר: במסגרת חוק ההסדרים .

נגה רובינשטיין: במסגרת חוק ההסדרים, לשנת 2005.

נגה רובינשטיין: לוחות הזמנים נקבעו על ידי האוצר, באישור הממשלה.

אתי בנדלר: רגע, לוחות הזמנים הוגדרו על ידי האוצר?

נגה רובינשטיין: לא הוצעו על ידי האוצר, באישור ממשלה ובאישור הכנסת, אבל באותה מסגרת ניתנה גם אפשרות להאריך את המועדים.

נגה רובינשטיין: ניתנה האפשרות מכיוון שמדובר בנושא התשתית של הרדיו הדיגיטאלי, בשאלות כבדות משקל, בשאלות מורכבות.

נגה רובינשטיין: במהלך החודשים האחרונים גם משרד האוצר, ויושב כאן יושב ראש הוועדה, סגן החשב הכללי, גם אנשים ממשרד התקשורת, ואני חושבת שגם אגף התקציבים, הבינו שמדובר בדרישות מורכבות הדורשות זמן היערכות נוסף, בטרם יצא מכרז שלם כמו שצריך.

אתי בנדלר: באיזה שלב התגבשה התובנה הזאת?

משה כחלון: אז לא ידענו שזה מורכב.

נגה רובינשטיין: המשמעות של התאריך הזה, זה בעצם להגביל אותנו הפקידים, במסגרת לוח זמנים על מנת שהתהליך ירוץ.

נגה רובינשטיין: בתהליכים מורכבים כאלה, לפעמים לוקח זמן להבין כמה מורכבים ואיזה שאלות יש.

נגה רובינשטיין: יש דברים שנראו ברורים טכנולוגית לפני שנתיים ועכשיו הם נראים אולי פחות ברורים.

נגה רובינשטיין: יש דברים מסוגיות שונות שאנחנו צריכים עוד ללבן, ולכן מתבקשת ההארכה הזאת.

נגה רובינשטיין: אנחנו מחויבים כמובן לבוא לקבל את אישורכם, לפני שהצו מוארך על ידי השר.

הילה שמיר: חשוב גם לציין, שהדברים נמצאים כרגע בדיון בוועדה בין משרדית, כבר מאז נדמה לי נובמבר, שהועדה התחילה את פעולתה, כלומר הנושא לא שוקט על שמריו ואנחנו לא שוקטים על שמרנו, אנחנו ולא משרד האוצר, אנחנו נמצאים בדיונים עם יועצים כלכלים שמלווים את הוועדה, הנושא באמת מאוד מורכב כפי שנגה ציינה.

הילה שמיר: בנוסף לצו, מלבד הארכת המועד לפרסום המכרז, יש עוד שתי בקשות טכניות של המשרד.

הילה שמיר: בפברואר היינו כאן בפניכם, וביקשנו הארכה של המועדים.

הילה שמיר: בשל איזה שהיא תקבל משרדית שלא ברור לנו אם היא חלה אצלנו, או במחלקה לחקיקת משנה, לא ברור בדיוק, הצו לא פורסם, כלומר הוועדה בדיון, במהלך פברואר, יש לי פה את פרוטוקול הדיון, הוועדה אישרה את הארכת המועדים, הצו לא פורסם ולכן משלא פורסם, אנחנו צריכים להחיל רטרואקטיבית את התאריכים שביקשנו אז.

הילה שמיר: כלומר יש שלושה מועדים, יש מועד להחלטת השר שניתנה במועד, יש מועד לקביעת כללים על ידי הרשות השנייה והיא קבעה כללים אולם עדיין לא פרסמה אותם.

הילה שמיר: מה שאנחנו מבקשים בפועל, זה להאריך ולא טכנית רק את מועד פרסום המכרז, ולא את שלושת המועדים.

משה כחלון: מה שאתם מבקשים, זה להאריך עד הראשון לדצמבר.

נגה רובינשטיין: במהלך התקופה מה שנקבע, זה גם נקבע על ידי השר, שר התקשורת, האם הרישיונות בדרך של מכרז או לא בדרך של מכרז.

משה כחלון: זה סעיף 2?

נגה רובינשטיין: סעיף 72.

אתי בנדלר: לדעתי, לפחות בשני סעיפים אתם מבקשים הארכה לעומת מה שאושר בצו המקורי, בצו שאושר ולא פורסם.

משה כחלון: אתם פעם אחת מבקשים רטרואקטיבית, על שלושים לאפריל.

נגה רובינשטיין: כי השר נתן את החלטתו, יש לנו פה העתק.

משה כחלון: סעיף 72 ב' זה כללים למתן רישיון לשידורי רדיו, הראשון מדבר על מכרז או לא במכרז, זה רטרואקטיבי.

הילה שמיר: יש כאן את החלטתו של השר שניתנה בעניין הזה.

אתי בנדלר: מה ההחלטה של השר?

אתי בנדלר: תציגי אותה.

נגה רובינשטיין: השר היה צריך להחליט האם הרישיונות יינתנו בדרך של מכרז.

אתי בנדלר: רישיונות למה?

נגה רובינשטיין: רישיונות לשידורי רדיו דיגיטאלי, זאת אומרת מתן רישיונות לתחנות העתידיות שיעלו על התשתית, יינתנו בדרך של מכרז או לא בדרך של מכרז.

נגה רובינשטיין: השיקולים שהנחו את המשרד בבדיקה לאחר התייעצות עם מועצת הרשות השנייה היו שכרגע מדובר במשאב מוגבל, המשמעות היא שיש כרגע ארבעים תדרים בטווח הדיגיטאלי, יכול להיות שיכנסו בעתיד, אבל כרגע מדובר בארבעים תדרים.

נגה רובינשטיין: יש משהו כמו עשרים תחנות שיש להם זכות כניסה אוטומטית, אם הן מבקשות לעלות על השידורים הדיגיטאליים, אלה תחנות הרדיו האזוריות, רשות השידור וגלי צה"ל.

נגה רובינשטיין: לכן אם מדובר בעצם במשהו כמו עשרים ערוצים, תדרים, שנשארים פנויים לתחנות רדיו דיגיטאליות, צריך לעשות מכרז על מנת לתעדף את הגורמים שיש העדפה לגביהם, שהם ישדרו.

נגה רובינשטיין: בשלב מאוחר יותר, אם אנחנו נראה שיש כמות גדולה יותר של תדרים, אפשר לשחרר את הרשות השנייה מחובת המכרז.

נגה רובינשטיין: לאחר התייעצות עם מועצת הרשות השנייה וקבלת הסכמתה, לאחר שקיבלנו את עמדת הרשות השנייה, שחשבה גם כן שיש מקום לקבלת הרישיונות בדרך של מכרז, ניתנה החלטת השר.

אתי בנדלר: מי היה השר ?

נגה רובינשטיין: הירשזון, העניין הזה פורסם לדעתי ב- 28 באפריל?

אתי בנדלר: פורסם ברבים?

נגה רובינשטיין: אנחנו בכל זאת רצינו, למרות שאין, לא בטוח שיש חובה לפרסום ברשומות, בגלל שי ש כאן השפעה על ציבור, אנחנו החלטנו לפרסם את זה בילקוט הפרסומים.

הילה שמיר: ואז התגלה באמת שהצו שאושר על ידי הוועדה לא פורסם, ולכן אי אפשר לפרסם גם בכוחות ההודעה ולכן שאנחנו צריכים גם לגבי המועד הזה, לחזור על זה.

אתי בנדלר: על כך מדובר בפסקה אחת?

נגה רובינשטיין: כן, זה סעיף 72 א3.

אתי בנדלר: זו פיסקה אחת אדוני היושב ראש, הם מבקשים שהחלטת השר האם לפרסם מכרז או לא לפרסם מכרז, תתקבל עד השלושים באפריל 2006, בפועל היא נתקבלה וכל מה שצריכים לזה, זה את ההכשר של הרבנות במירכאות כפולות כמובן.

נגה רובינשטיין: הסעיף השני הוא סעיף הכללים, אני מציעה שעידית תציג אותו.

קרן אלון: קודם כל כיף לי להיות פה ולעדכן אתכם שהרשות השנייה מילאה את חובותיה, אנחנו התקנו כללים, מועצת הרשות השנייה, ואנחנו בעצם כאן – אני אסביר, אנחנו בעצם כאן רק משיקולים פרוצדוראליים, מסיבות טכניות.

קרן אלון: באמת עמדנו בלוחות הזמנים, למרות שאמרנו שהם יומרניים.

אתי בנדלר: תסבירי מה הסעיף הזה, ואז תגידי איך עמדתם בלוחות הזמנים.

קרן אלון: המחוקק קבע את עיקרון ההפרדה בין התשתית והתוכן, למעשה מי שועדת המכרזים, בראשותו של חגי מילר, היא זאת שאמורה לתת את הזיכיון לספק התשתית, ומועצת הרשות השנייה, היא זאת שמעניקה את התוכן, את הרישיונות לשידורי רדיו בשיטה הדיגיטאלית.

קרן אלון: מכיוון שכך הסעיף הזה למעשה מקנה סמכות על קביעת כללים לגבי הענקת הרישיונות.

קרן אלון: במסגרת הפרויקט עשינו מספר פעולות.

קרן אלון: אחד עשינו שימוע ציבורי לכל מספר עמותות, גופים, מלכ"רים.

קרן אלון: דבר שני עשינו גם בעצם כנס היערכות שהיה גם כן בשיתוף עם משרד האוצר ומשרד התקשורת, ביצענו גם כן סקר צרכים וכאן קבוצות מיקוד, ואנחנו עכשיו ממשיכים, לגבש את המדיניות של הרשות ואנחנו הקמנו גם כן צוותי חשיבה על פי קטגוריות סגורות.

קרן אלון: אנחנו עמדנו בלוחות הזמנים של הכללים, אבל כיוון שהם עדיין לא פורסמו ברשויות ראו את זה כאילו הם לא הותקנו.

קרן אלון: לפיכך אנחנו מבקשים עוד הארכה נוספת, כמו שאמרתי קודם, משיקולים טכניים.

אתי בנדלר: עד מתי?

משה כחלון: הם מבקשים, על מנת לפרסם אותם, אתם צריכים עוד חצי שנה?

נגה רובינשטיין: זה נמצא כבר במשרד המשפטים.

נגה רובינשטיין: העובדה שרשום 1.12, זה לא אומר שזה לא יפורסם קודם, מכיוון שהכללים כבר נמצאים במשרד המשפטים.

אתי בנדלר: כל מה שצריך זה לקבוע תאריך מוקדם, כדי לאלץ את משרד המשפטים לתת לזה עדיפות, בהתאם לקביעת המחוקק מלכתחילה, כי נקבע תאריך במקור וזה נדחה ונדחה, אבל אין שום סיבה לתת לזה, אם זה כבר מוכן, אין שום סיבה לתת לזה דחייה.

נגה רובינשטיין: השר חתם על צד אחד ואנחנו משנים אותו כאן.

משה כחלון: אני הבנתי מהדברים שלך, שהכללים מוכנים, שהכול בסדר כרגע רק בעיות פרוצדוראליות, של מעבר בין השרים.

ג'קי כהן: מועצת הרשות השנייה שהיא זו שמתקינה את הכללים, והיא התקינה את הכללים האלה.

ג'קי כהן: היה איזשהו ויכוח בין משרד המשפטים לבינינו, בשאלה האם הם הופכים להיות קבועים במובן סעיף 72 ב' לחוק, במועד הפרסום או במועד ההתקנה.

ג'קי כהן: למען הזהירות, אנחנו מבקשים לדחות, ולקבל את הדחייה הזו בצו, אנחנו מעריכים שחודש ימים יספיק לצורך פרסום.

אתי בנדלר: עד ל- 30 ביוני אדוני היושב ראש, זה אפילו יותר מחודש ימים.

משה כחלון: תודה רבה.

משה כחלון: לגבי הסעיף השלישי.

נגה רובינשטיין: הסעיף השלישי זה הסעיף שנוגע לפרסום המכרז לתשתית, להקמת תשתית דיגיטאלית, זה הסעיף שבגינו יושבת ועדת המכרזים שחגי יושב בראשה.

נגה רובינשטיין: זה באמת נושא מורכב גם בעניין הזה, פורסם סוג של שימוע, התקבלו עמדות, יש ארבע או חמש סוגיות מרכזיות שצריך לדון ולגבש אותם.

נגה רובינשטיין: אנחנו כמובן ננסה לעשות את זה כמה שיותר מהר, אבל במקום שנבוא לכאן עוד שלושה חודשים, ונבקש עוד פעם הארכה, אנחנו מבקשים שיינתן לנו פרק הזמן הנדרש, בשביל לגבש את הנושא.

הילה שמיר: וזה פרק הזמן המקסימאלי, כלומר לא נוכל לחזור אליכם שוב, כי מותר לדחות בצו רק בשנה, והתאריך הראשוני היה 1.12 אנחנו לא נבוא לפה יותר.

נגה רובינשטיין: אנחנו הגענו אליכם כבר לפני משהו כמו שלושה חודשים, ביקשנו הארכה ואז אתם אמרתם אתם לא תחזור עוד פעם –

אתי בנדלר: למען האמת גם בדצמבר 2005.

ערן ניצן: הוועדה הזו, היא זו שבעצם חוקקה את החוק והביאה את הרדיו הדיגיטאלי, את בשורת הרדיו הדיגיטאלי בישראל, היא הקציבה לנו שנה כדי לבוא וליישם את המהלכים שכרוכים במיכרוז של התהליך הזה.

ערן ניצן: אני אומר לכם שבחודשים האחרונים הוועדה בראשותו של חגי, ביצעה מספר לא מבוטל של פעולות ועבדה בצורה אינטנסיבית למדי ולפנינו מונחים החומר ההנדסי והכלכלי שנדרשים, כדי לצאת למכרז.

ערן ניצן: ישנן מספר סוגיות לא פתורות זה נכון, יש דרכים מהירות יותר לפתור אותם ויש דרכים ארוכות יותר.

ערן ניצן: בראש הסוגיות הללו עומדת סוגיית השתתפות במכרז, כי צריך להחליט מי ישתתף במה, ואני לא נכנס כרגע לפרטים.

אתי בנדלר: מבחינת בעלויות צולבות?

ערן ניצן: החוק קובע שהועדה רשאית להחליט מי ישתתף ומי לא.

ערן ניצן: הוועדה עדיין לא קיבלה החלטה בנושא הזה, והיא מכבדת את משרד התקשורת, שאמור להתייחס אל סוגיות שכרוכות כרגע בתחום הפיקוח שלה כרגולאטור.

ערן ניצן: במשך חצי השנה האחרונה אנחנו מבקשים ממשרד התקשורת חוות דעת ברורה מי צריך להשתתף ומי לא.

ערן ניצן: הסיבה שחוות הדעת הזו לא מונחת לפנינו כרגע היא הסיבה שבגללה נדרשת הארכת התאריכים.

ערן ניצן: הפנייה שלנו אליך כיושב ראש הוועדה, זה שלאור העובדה שרוב רובם של הנתונים נמצאים בידינו, כדי לצאת מחר למכרז, מחר במובן ה LITERALLY בהקדם, אנחנו מבקשים לצמצם בהרבה את ההארכה, אנחנו דרך אגב הצענו מספר דרכים למשרד התקשורת להימנע מהארכה אבל זה כבר לא בשולחן הזה.

ערן ניצן: לצמצם את הארכת התחולה ואני מזכיר שאנחנו כל השולחן הזה בעצם שותף לעובדה שצריך להוציא רדיו דיגיטאלי בישראל, וצריך ליישם את הדברים הללו.

ערן ניצן: אנחנו בטוחים שאפשר לעשות את זה הרבה פחות משישה חודשים.

אתי בנדלר: עד לאיזה מועד אתם מציעים לצמצם?

ערן ניצן: אנחנו סבורים שאפשר לעשות את זה בחודש.

נגה רובינשטיין: אם נוכל בחודש, בכל מקרה אנחנו נוכל לעשות את זה בחודש, אנחנו לא חייבים לפרסם את זה ב- 1.12, אם נרגיש שאנחנו מוכנים קודם לכן, נוכל לפרסם את זה ב- 1.9, ב- 1.10, או ב- 1.11.

ערן ניצן: אין ספק, אבל העובדה היא שהדינאמיקה היא כזו, אנחנו כולנו עסוקים בדברים, שבסוף זה מגיע ל- DEAD END, אני מניח שאם זה יתארך בחצי שנה, לא אתפלא אם בשבוע האחרון של החצי שנה נעשה מאמצעי על כדי להוציא את זה, כדי לא להפר את הוראות החוק.

אתי בנדלר: מצב קצת מביך ששר מבקש עד תאריך מסוים והאוצר בא ומבקש תאריך אחר, בדרך כלל האוצר משתיק את המשרדים האחרים.

ערן ניצן: שר התקשורת הגיש בתאריך המסוים הזה, אנחנו ממליצים לוועדה לקצר את התהליך הזה.

ערן ניצן: יושב פה יושב ראש הוועדה.

אתי בנדלר: ואתה מבטיח שכשיהיו נושאים של משרדים אחרים, שכשהם יבקשו משהו, בניגוד לעמדת האוצר, אתם לא תכעסו כשנציגי ממשלה מבקשים בניגוד לעמדתכם, בנושא שאתם אחראים עליו?

ערן ניצן: אני מבטיח שלא נכעס.

אתי בנדלר: לא, כי אני מודיעה לך שבדרך כלל נציגי האוצר נזעקים במקרה הזה ואומרים הכיצד.

משה כחלון: היועצת המשפטית של הוועדה חרדה לגורל ההתנהלות והיחסים, שיתוף הפעולה.

ערן ניצן: הקושי פה הוא שזה שר התקשורת שמגיש, אבל הוועדה היא וועדה בראשות סגן החשב.

משה כחלון: אומר נציג האוצר, אם נאשר חצי שנה, זה ייקח בדיוק מאה שמונים יום, אם נאשר שלושה חודשים, זה ייקח - - -,

נגה רובינשטיין: הייתה חצי שנה ולא הסתדרנו, תראו, אנחנו אולי פעם קודמת אולי מתוך תמימות, אבל הלכנו עם הגישה הזאת של האוצר, שאם נאשר ארבעה חודשים, תוך ארבעה חודשים נגמור את זה.

נגה רובינשטיין: ישבה פה נציגת האוצר, ואני זוכרת שחברי הכנסת שאלו אותה, אתם לא תחזרו לכאן?

נגה רובינשטיין: הכול יהיה סגור עד אז והיא אמרה - לא, מה פתאום, עד אותו יום אנחנו בטוחים שהכול יפורסם.

נגה רובינשטיין: אנחנו אמרנו לה אולי כדאי בכל זאת לדחות בחודש חודשיים, והייתה התעקשות של האוצר.

נגה רובינשטיין: בסופו של יום זה אחריות שלנו של משרד התקשורת.

נגה רובינשטיין: ההפרה של החוק תהיה הפרה של שר התקשורת, לא של שר האוצר.

נגה רובינשטיין: לכן במקום שאנחנו נגיע לכאן עוד פעם ובמקום שהשר שלי יאלץ להפר את החוק, אני מבקשת שתתנו לנו את המרחב ואת האפשרות לבצע את העבודה ביעילות, אבל ביסודיות.

נגה רובינשטיין: תוקם סביר להניח תשתית אחת של הרדיו הדיגיטאלי, בואו נעשה את מערך ההקמה באופן הטוב ביותר.

נגה רובינשטיין: גם אם האוצר חושב שאפשר ללחוץ על פקידים אחרים בדרך של הצבת לוחות זמנים, אני חושבת שעדיין אם שר התקשורת מבקש ואחרי שכבר היינו כאן פעמיים בנושא הזה, אחרי הבטחות של האוצר, שבטוח עד אותו תאריך אנחנו נסיים את הפרויקט, ומכיוון שמדובר בהפרה של השר, אני מבקשת שתתקבל עמדתו של שר התקשורת.

משה כחלון: מה שאני מציעה, להבא, כשמכניסים נושא לחוק ההסדרים ואם מישהו יודע שצריך לבוא לבקש הארכה, באמת.

אתי בנדלר: זה משרד האוצר אדוני, משרד האוצר יוזם את הדברים האלה.

דנה נויפלד: אני רוצה לחזק את דברי נגה רובינשטיין בנקודה אחת, שיש כל מיני סוגיות משפטיות שהתעוררו, שעדיין צריכות ליבון, ועדיין אנחנו בודקים אותם בשיתוף עם משרד התקשורת, עדיין צריכות ליבון.

דנה נויפלד: זאת אומרת זה שיתנו הארכה והסוגיות האלה לא יפתרו, אנחנו נצטרך לחזור עוד פעם, בכל מקרה עוד פעם.

דנה נויפלד: אז אם יש סוגיות משפטיות שנצטרך שטרם לובנו, וטרם הוכרעו, אז כן, לא תהיה ברירה.

חגי מילר: אני רוצה להוסיף משהו, קצת מוזר הדיון הזה.

משה כחלון: הדיון לא מוזר, הבקשות מוזרות.

חגי מילר: הבקשות והדיון שבעקבותיו קצת מוזר, כי בעולם המכרזים המורכבים שיכול להיות שמשרד התקשורת לא מורגל בהם, אנחנו מוציאים מכרזים בלי חקיקה בכלל, אם זה בהתפלה, אם זה בכבישים ואם זה ברכבות, מכרזים של מיליארדי שקלים ואני מרשה לעצמי לומר, מעט יותר מורכבים מהמכרז הזה, שהוא מכרז שהיקף ההשקעה בו הוא סביב השלושים ארבעים מיליון דולר, אבל יש לו השלכות משקיות שאני יכול לשים אותם לצד מכרזים גדולים מהסוג הזה.

חגי מילר: אנחנו משתדלים בוועדה , בוועדות הבין משרדיות, ועד היום בכל הוועדות שאני עומד בראשן, בין אם זה בתקשורת ובין במסמכים, כל ההחלטות הן פה אחד.

חגי מילר: עד היום רצה המקרה וכל ההחלטות היו פה אחד, כך ששיתוף הפעולה מתקיים לאורך זמן.

חגי מילר: בנושא הזה אנחנו חושבים שאפשר היה לעמוד בהוראות החוק בדרכים משפטיות שהיו דרך פרסום של מיון מוקדם למכרז הזה.

חגי מילר: ואז אני מביא בהוראות החוק, מסיבות כאלה ואחרות הדבר הזה לא הסתייע, ואנחנו עומדים היום בנקודה שאנחנו מאמינים שתוך חודשיים מסמכי המכרז מוכנים, מסמכי המכרז עם החוזה ועם הכול, מוכנים לפרסום.

חגי מילר: הסוגיה היחידה ואין שום סוגיות משפטיות אחרות, הסוגיה היחידה, שבמקרה עומדת לפתחו של משרד התקשורת, אבל היא עקרונית סוגיה שהועדה צריכה לקבל לגביה החלטה, מול משרד התקשורת, מול ההגבלים העסקיים, משרד המשפטים, משרד האוצר, כל מי שיש לו יד ורגל בעניין הזה, אבל נשארה סוגיה אחת והיא סוגיית השתתפות של מפעיל - כללית והיא בזק.

נגה רובינשטיין: לא, זה לא יחידה, יש שאלות נוספות, אני לא הייתי שמחה אם בתוך ועדת המכרזים להוציא את הסוגיות - - -,

חגי מילר: נגה מה לעשות , אלה הדברים.

חגי מילר: לכן בכל מה שקשור לוועדה, הדברים נסתיימו.

חגי מילר: לא הייתה שום סיבה וזה כבר חלב שנשפך, שהדברים האלה ימשכו חצי שנה ואין שום סיבה שההחלטה זאת תימשך עוד חודשיים, זה החלטה שצריך לקבל אותה בפרק זמן מאוד קצר, המשמעויות של ההחלטה לכיוון אחד הן מאוד ברורות ולכן זה די הולך בכיוון של החלטה מסוימת.

חגי מילר: אני מניח שגם יש, יכול להיות שנגה אומרת את הדברים בתום לב, אבל אני לא בטוח שיש את אותו רצון להגיע לאותה החלטה.

משה כחלון: הם התרשלו?

חגי מילר: לא, אני לא רוצה להגיד שהם התרשלו, זה תפקידם, תפקידם לתת את דעתם, אין סיבה שדעה כזאת, שהיא לא תלויה בשום גורם שאיתו צריך להתייעץ, אלא משרד התקשורת, צריך לקחת כל כך הרבה זמן.

משה כחלון: למה אתה חושב שדרושים להם חודשיים והם מבקשים חצי שנה?

חגי מילר: אני חושב שהייתה להם חצי שנה, הם היו יכולים לעשות את זה בחודשיים, ועכשיו מבקשים עוד חצי שנה.

משה כחלון: מה הסיבה, מדוע לא עשו, מה אתה מעריך, אם אתה כבר פתחת את הדיון.

חגי מילר: לא יודע , יכול להיות שיש להם השפעות כאלה והשפעות אחרות, אין לי מושג.

חגי מילר: אני רק יודע שצריכה להיות פה החלטה, וכל המכרז, עומד על העניין הזה.

ערן ניצן: יש אינרציה של עבודה.

חגי מילר: יש אינרציה?

ערן ניצן: אפשר להוציא, צריך לפתור את הסוגיות.

חגי מילר: אני לא יודע אם זה היה בוועדה הזאת, אבל למשל מכרז להפרטת בתי הכלא, הוא פורסם ובמקביל נמסר לחקיקה, לא קרה שום דבר.

נגה רובינשטיין: האמת היא שהייתי מציעה לחשב הכללי לא להסתמך על מכרז להפרטת בתי הסוהר, מכיוון שהאוצר בניגוד להוראות החוק הלך לכיוון של מכרז, היועץ המשפטי לממשלה רובינשטיין, חייב אותם ללכת להליך של חקיקה.

נגה רובינשטיין: אני לא אתחיל לפרט בפני הוועדה איזה תסבוכות היו לנו בגלל שמשרד האוצר בחר לפעול בדרך שבחר.

משה כחלון: נציג החשב הכללי נתן דוגמא על מכרזים שלא פחות מורכבים.

הילה שמיר: לא מורכבים כלכלית אולי, אבל מבחינה רגולאטורית.

נגה רובינשטיין: אני יכולה לפרט, חגי מילר לספר לך כמה זמן נמשך מכרז מתקן ההתפלה למשל באשדוד, עם חברת חשמל, מקורות.

חגי מילר: אני נגד המתקן הזה בכלל, המדינה פרסמה.

נגה רובינשטיין: יכול להיות המדינה, ועל אף שחגי נגד המכרז, המכרז לקח הרבה יותר זמן לפרסם אותו וזה מכרז לכל הדעות פחות מורכב מהמכרז הזה.

נגה רובינשטיין: אין מה לעשות תראו, ברור שאנחנו רוצים לקדם את הנושא הזה אם נוכל, נפרסם את זה במהירות האפשרית.

נגה רובינשטיין: אל תאלצו אותנו, או שהשר שלנו יפר את החוק או שנהיה חייבים בפרשנויות משפטיות עלומות שאני לא בטוחה שגם היועצת המשפטית של הוועדה תסכים להם.

נגה רובינשטיין: או שאנחנו נגיע לכאן עוד פעם, זה מה שיכול לקרות.

ערן ניצן: המכרז על הרדיו הדיגיטאלי, החשב הכללי כן מוציא כן יום מכרזים, בסדר?

ערן ניצן: והעובדה היא שבפרופורציות שלו קשה להתווכח, זה לא מכרז מסובך וגדול, בסוף, לא בהיקפים שלו ולא במורכבות ובהכרעה הציבורית שלו.

ערן ניצן: יש משמעות אחרת לרדיו דיגיטאלי בישראל, יש לה משמעויות נרחבות שמדברים על זה.

ערן ניצן: הבשורה הזאת היא בשורה גדולה שאפשר לבוא וליישם אותה בהקדם.

ערן ניצן: אנחנו סבורים שאפשר לסיים אותה בפחות מחצי שנה וכולנו יודעים שהתאריך שייקבע פה, זה התאריך שקבוע המכרז.

ערן ניצן: בוודאי שאפשר לנסות לפני, אבל עובדה היא שכולנו עסוקים, זה לא קרה עד עכשיו, גם לא יקרה בעתיד.

נגה רובינשטיין: יכול להיות שעומדת הטעות מבחינת ההשקפה של האוצר, שאם זה מכרז של שלושים מיליון דולר, זה מכרז קטן.

נגה רובינשטיין: אנחנו רואים את זה באופן אחר, זה מכרז שנוגע לחופש ביטוי, בסופו של דבר התשתית היא שומר השער של התחנות שיעברו על גבי התשתית.

נגה רובינשטיין: זאת אומרת בעל התשתית יכול להיות חסם במקרים מסוימים לתחנות הרדיו מלעבור על גביו, הנושא צריך להיות מוסדר בשיא הזהירות, בסופו של דבר אנחנו מגיעים לשאלות של חופש ביטוי, לא לשאלה של שלושים מיליון דולר או ארבעים מיליון דולר, אלא מגזרים יקבלו ביטוי, באיזה אופן, איזה הסדרה תהיה עליהם, הנושאים האלה גם מגיעים לשאלה של תשתית, כי תהיה לנו בעל תשתית אחת, לא תהיה תחרות בעניין התשתיות.

חגי מילר: נגה, זה פשוט לא נכון, זה לא קשור לתשתית.

ערן ניצן: השאלה שעכשיו עומדת על הפרק לא קשורה, זה קצת מוגזם.

ערן ניצן: לא קשורות לחופש ביטוי, סליחה.

משה כחלון: יש עוד מישהו שרוצה להתבטא בעניין הזה?

ערן ניצן: השאלה היא, אם הוועדה תרצה שהמכרז הזה יצא, אני חושב שכדאי שהוועדה תקבע, הניסיון מלמד.

משה כחלון: הוועדה באופן עקרוני, בעד קיצור הליכים, בעד זירוז הליכים, אבל גם בעד חשיבה שיטתית ומסודרת ושלא נשפוך את המים עם התינוק, מתוך רצון טוב.

משה כחלון: לכן בעניין הזה נגה, אנחנו נאפשר לכם כמעט את מכסימום הזמן, נאפשר עד שלושים לנובמבר, אתם גם תצטרכו להיכנס לקצב יותר מהיר, האם אתם תכננתם למשוך את זה עד הסוף?

נגה רובינשטיין: ממש לא.

משה כחלון: כמעט את רוב הזמן, את מקסימום הזמן אנחנו מאפשרים לכם, ושתסיימו גם תתחילו לתאם עמדות.

משה כחלון: להבא יהיה יותר נוח ליועצת המשפטית.

אתי בנדלר: תחילה של הסעיף 1.1 כיוון שהמועד כבר עבר, הם מבקשים תחילה רטרואקטיבית, מהראשון בדצמבר 2005, כי אחרת לפי החוק הם היו צריכים –

משה כחלון: אני אצביע על הסעיפים.

משה כחלון: אנחנו מדברים על סעיף 72 דחיית מועדים, פסקה אחת – המועדים הקבועים בסעיפי החוק שלהלן יידחו כמפורט לצידם: הצבעה .1 סעיף 72 א 3 עד יום ב' באייר התשס"ו 30 באפריל 2006, זה רטרואקטיבית.

משה כחלון: מי בעד?

משה כחלון: אין מתנגדים, אין נמנעים, עבר.

משה כחלון: סעיף 72 ב' פסקה 2, עד יום 30 לשישי, מי בעד?

משה כחלון: מי נגד?

משה כחלון: מי נמנע?

משה כחלון: עבר.

משה כחלון: סעיף 3.

משה כחלון: סעיף 72 ד (ג) עד יום 30 לנובמבר .

משה כחלון: מי בעד? מי נגד?

משה כחלון: סעיף 2.

משה כחלון: תחילתו של סעיף 1.1 ביום כ"ט חשוון התשס"ו ראשון לדצמבר 2005, גם רטרואקטיבי.

משה כחלון: מי בעד? מי נגד?

משה כחלון: מבחינתנו, בשלושת הסעיפים הוארכו המועדים.

משה כחלון: הישיבה נעולה, תודה רבה.