ועדת הכלכלה, כנסת 17, פרוטוקול מספר 5, 2006-05-23 09:00

משה כחלון: בוקר טוב לכולם, אני שמח לפתוח את ישיבת ועדת הכלכלה של הכנסת, שתדון היום בחוק ההסדרים, סעיף 39 שבפרק י"ב : תקשורת בהצעת חוק הסדרים במשק המדינה(תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2006),התשס"ו-2006.

משה כחלון: אני מבקש מנציג האוצר להציג את החוק במספר משפטים ולאחר מכן נעבור לדיון.

חיים פרננדס: בוקר טוב לכולם, שמי חיים ואני סגן ממונה על התקציבים, משרד האוצר.

חיים פרננדס: אנחנו רוצים להציג בפניכם מצגת קצרה שמראה את הרציונל שמאחורי הצעת החוק המונחת על שולחן הוועדה.

חיים פרננדס: נעשה את זה בדקות הקרובות ואשמח מאד אם תתנו לנו לרוץ עם הרציונל של הנושא.

חיים פרננדס: אחרי זה נענה על כל שאלה.

משה כחלון: יש הרבה מוזמנים בחדר ואני אודה לכם אם תוכלו לא לדבר ביניכם.

משה כחלון: זהו דיון חשוב, הנוגע לגורלה של רשות השידור ושל מאות אנשים.

משה כחלון: תודה.

חיים פרננדס: כותרת השינוי המוצע והמודל שנציג בפניכם היא עידוד היצירה הישראלית.

חיים פרננדס: אני אתחיל בכמה מילות רקע על רשות השידור, נזכיר לכולנו מה הם יעדי השידור הציבורי, ננסה להציג בפניכם את הבעיות הקיימות היום, לפחות להבנתנו, ונציג את המודל המוצע לפתרון המצב.

חיים פרננדס: הרקע של רשות השידור מוכר לרוב הנוכחים - הרשות היא רשות סטטוטורית ותקציב ההוצאות בשנת 2005 הסתכם בכ-837 מיליוני שקלים.

חיים פרננדס: מרכיבי ההוצאה העיקריים - כדאי לשים לב שלמעלה מ-70% מתקציב רשות השידור מופנה למרכיבי הוצאה של שכר ותקורה ויש מרכיבים נוספים.

חיים פרננדס: אפשר לראות את התפלגות ההוצאות לפי יחידות - טלוויזיה - כ-400 מיליון, רדיו - 250 מיליון ועוד נושאי מטה ושונות שיש להעמיס על הטלוויזיה ועל הרדיו בחלוקה כזאת או אחרת.

חיים פרננדס: סך הכל כ-837 מיליון בשנת 2005.

שלי יחימוביץ': יש גם הכנסות, לא?

חיים פרננדס: כן.

חיים פרננדס: אנחנו מציגים כרגע את צד ההוצאה.

חיים פרננדס: מבחינת מצבת כוח האדם ברשות יש למעלה מ-1,800 עובדים נכון לשנת 2005.

חיים פרננדס: האגרות - למעלה מ-370 לאגרת הטלוויזיה וכ-114 שקלים לאגרת רדיו.

אבשלום וילן: מה לגבי ההכנסות מהרדיו?

חיים פרננדס: ההכנסות מהרדיו הן למעלה מ-100 מיליוני שקלים, אבל מייד נתייחס גם לשאלות האלה.

שלי יחימוביץ': למה אתם מראים את זה בצד ההכנסה?

חיים פרננדס: אני מנסה לשים עכשיו את הדגש על צד ההוצאות כי המודל מדבר על צד ההוצאות.

חיים פרננדס: יעדי השידור הציבורי - הרשימה שנמצאת כאן היא רשימה חלקית מתוך חוק רשות השידור ועל בסיס המלצות ועדת דינור לנושא השידור הציבורי.

חיים פרננדס: אנחנו מדברים על עידוד היצירה הציבורית ועל תכנים ציבוריים במטרות כאלה ואחרות המפורטות לפניכם.

חיים פרננדס: נושא שעומד בפני עצמו וחשוב הוא נושא אספקת חדשות ואינפורמציה באופן אמין לציבור, בלי תלות בגורמים כאלה ואחרים.

חיים פרננדס: הבעיות הקיימות בהתנהלות רשות השידור - כפי שכולם יודעים, במהלך השנים האחרונות היו לא מעט ועדות בהרכבים כאלה ואחרים, שניסו לייצר איזושהי הצעה לרפורמה, לשיפור המתרחש ברשות השידור ויש כאן רשימה חלקית של אותן ועדות.

חיים פרננדס: הקו המקשר בין הוועדות הללו מבחינת ניתוח הבעיות מדבר על שלושה אלמנטים - ראשית, התרבות הארגונית ברשות השידור, שנית, עודפי כוח אדם משמעותיים, שלישית, כנגזרת מהנושאים הנ"ל, השאלה האם רשות השידור אכן ממלאת אחר יעדי השידור הציבורי כפי שהוצגו בשקף הקודם.

חיים פרננדס: הגורמים הנפגעים כתוצאה מהסיטואציה של רשות השידור - ראשית, הצרכן, לאור מגוון התכנים וההשקעה הנמוכה יחסית בשידורי איכות וכן על רקע זה שרשות השידור ממומנת מכספי ציבור, מכספי האגרה.

חיים פרננדס: הגורם השני שנפגע הוא כל שוק ההפקות המקומי, החל ממפיקים, במאים, תסריטאים, יוצרים, שחקנים וכן הלאה, מכיוון שרשות השידור מוציאה חלק מאד קטן מתקציבה לנושא הפקות מקומיות בכלל ולטובת שוק ההפקות המקומיות החיצוני בפרט.

חיים פרננדס: כלומר, הבעיה כפולה כי פעם אחת הצרכן נפגע ממנה ובפעם השנייה נפגע השוק, על כל אלפי האנשים שפועלים בו.

חיים פרננדס: כמובן שברקע יש גם השלכה על גורמי השידור המסחרי כי אנחנו מזכירים לכולם את הוראות התוכן, שהוועדה דנה בהם היום.

חיים פרננדס: אלה הוראות שחלות היום על ערוצים 2 ו-10 באופן מאד מאד דומה.

חיים פרננדס: כלומר, אנחנו דורשים משהו מגורמי שידור מסחריים, אבל אנחנו לא יודעים לדרוש את זה כמדינה מגוף השידור הציבורי, שממומן מכספי ציבור.

שלי יחימוביץ': איך אתה קובע את הפגיעה של הצרכן?

שלי יחימוביץ': לדעתי הצרכן נפגע משידורי ערוץ 2 יותר ממה שהוא נפגע משידורי הערוץ הראשון.

חיים פרננדס: אני רושם את ההערה ואני אתייחס אליה בסוף הצגת המצגת.

משה כחלון: אני מקדם בברכה את השר הממונה על ביצוע חוק רשות השידור, מר איתן כבל.

חיים פרננדס: אדוני השר, אנחנו נמצאים בהצגת המודל המוצע, הנשען על המלצות ועדת דינור.

חיים פרננדס: רענן דינור, מנכ"ל משרד ראש הממשלה היום, עמד בראש ועדה שהשתתפו בה גם נציגי ציבור, לנושא הרפורמה ברשות השידור.

חיים פרננדס: הרפורמה נשענת על שתי רגליים - רגל אחת היא איכות השידור הציבורי, כלומר איכות התכנים והרגל השנייה מדברת על המבנה של רשות השידור, על כל הארגונים והמוסדות הפועלים תחת קורת הגג של רשות השידור.

חיים פרננדס: אנחנו נתמקד כרגע ברגל הראשונה, שמדברת על איכות התכנים.

חיים פרננדס: המטרה ברורה וכולנו רוצים לראות מוצר טלוויזיוני משודרג ומשופר והכלים לזה הם שניים: ראשית, הגדרה מחייבת ביחס לפעילות רשות השידור להשקיע משאבים ביצירה ישראלית, הגדרה שקיימת היום בחוק אבל לא בצורה מחייבת.

חיים פרננדס: שנית, מיקור חוץ בנושא הפקות מקומיות ברשות השידור, כלומר רכישת הפקות מגורמים חיצוניים, אותו שוק הפקות מקומיות שדיברנו עליו הרגע.

חיים פרננדס: הטכניקה מאד פשוטה וברורה - לאמץ כללים דומים כפי שמקובלים בפעילות ערוץ 2 וערוץ 10, גורמי השידור המסחריים.

חיים פרננדס: ניסינו להציב בדרך סכמטית את הפתרון המוצע במונחי זמן שידור ובמונחים כספיים.

חיים פרננדס: אנחנו מדברים על כ-3,500 שעות שידור בסך הכל, תחת הנחה של 8-9 שעות שידור ביום בערוץ 1 והמודל מדבר על מספר כללים.

חיים פרננדס: המודל מדבר על מינימום ואם הרשות, בפעילותה, תמצא לנכון לעשות יותר, אני חושב שכולנו נצא מכך נשכרים.

חיים פרננדס: לפחות 50% מזמן השידור יוקצה להפקות מקומיות קנויות ובתוך הבאלט של 1,750 שעות תהיה הפרדה בין הפקות מקומיות רגילות, לבין הפקות מקומיות שמוגדרות כסוגה עילית.

חיים פרננדס: יש הגדרות מפורטות לזה בהצעת החוק וכשנגיע לשלב הזה, נוכל להתעכב על ההגדרות עצמן.

חיים פרננדס: מדובר ברגולציה שנשענת על מונחי זמן שידור ורגולציה שנשענת על הצד הכספי כמובן.

חיים פרננדס: הדברים משלימים אחד את השני ואי אפשר להתמודד עם הסיטואציה רק באמצעות אחד מהם.

חיים פרננדס: לגבי המונחים הכספיים יש כאן המחשה ביחס לתקציב 2005, אבל זאת המחשה בלבד והעקרון הרבה יותר חשוב.

חיים פרננדס: ההצעה מדברת על כך ש-36% מתקציב ההכנסות של הטלוויזיה ורשות השידור יוקצה להפקות מקומיות קנויות ובתוך זה אותו פילוח כפי שהוצג קודם - חלקן יהיו הפקות מקומיות רגילות וחלקן יהיה סוגה עילית.

חיים פרננדס: לסיכום, יש לנו שתי רגליים כדי לחולל את השינוי הזה - רגל אחת היא מונחי הזמן ורגל שנייה היא מונחי הכסף.

חיים פרננדס: ניסינו לעשות איזושהי השוואה בין מה שקיים ברשות השידור למה שקיים בערוצים 2 ו-10 בנושא הפקות מקומיות ואתם יכולים לראות שהדברים מאד מאד דומים, גם במונחי דרישת זמן ביחס להפקות מקומיות וגם במונחים הכספיים בנושא היקף ההוצאה כשיעור מההכנסה.

חיים פרננדס: בסופו של דבר, אימצנו מודל שקיים ביחס לפעילות ערוץ 2 ו-10.

תמנה עורב: איפה המצב הנוכחי, מה שקורה עכשיו?

חיים פרננדס: אנחנו מייד נתייחס לזה.

אלישע שפיגלמן: מה שאתם מתארים לגבי ערוצים 2 ו-10 אינו מדויק ואין שום קשר בין זה לבין המציאות.

אלישע שפיגלמן: אתה פשוט מטעה את הציבור.

אחיה גנוסר: איך 36% מ-840 מיליון הופכים ל-100 מיליון שקל ולא 250 מיליון שקל?

חיים פרננדס: אני מייד אתייחס לכל ההערות.

חיים פרננדס: אנחנו רוצים להציג עבודה כלכלית שנעשתה ביחס למודל הזה.

חיים פרננדס: ההצעה מדברת על כך שרשות השידור תצטרך לעשות כך וכך במונחי זמן ובמונחי כסף ביחס לתכנים ורצינו לראות אם יש לדבר הזה איזושהי אחיזה במציאות ברמה הכלכלית.

חיים פרננדס: נשכרו שירותי הייעוץ של חברת הייעוץ הלוי דוויק, שנציגיהם נמצאים כאן ובהמשך נוכל לשמוע מהם התייחסות.

קריאה: הם נבחרו במכרז?

קריאה: חברת הייעוץ היתה דרך מכרז או דרך חברים?

קריאה: נשאלה שאלה האם חברת הייעוץ נבחרה במכרז.

חיים פרננדס: מבחינת התכנית העסקית שמוצגת כאן.

חיים פרננדס: זאת תכנית עסקית מאד בסיסית ואלמנטרית וכמובן שהיא לא מתחייבת.

חיים פרננדס: שלא ישתמע שכך אנחנו חושבים שרשות השידור צריכה לפעול, המנדט הוא של הרשות אבל רצינו להראות שזה אפשרי.

חיים פרננדס: יש כאן התייחסות לתוואי ההכנסות ותוואי ההכנסות יורד בגלל ההפחתה של אגרת הטלוויזיה ויש אחר כך שורת ההוצאות.

חיים פרננדס: השורה שמעניינת לדיון הנוכחי הוא שורת ההוצאה לשידורים ואתם רואים שההוצאה לשידורים הולכת וגדלה, כשבתוך זה יש פילוח שעליו דיברנו בין הפקות מקומיות רגילות לבין הפקות מקומיות סוגה עילית, לבין מרכיבי הוצאה נוספים שקיימים ברשות השידור, עבור לתקורה ולסך הכל.

חיים פרננדס: בשורה התחתונה צד ההכנסות וצד ההוצאות כן מתכנסים על סמך הצעה של לוח שידורים, הצעה שאינה מחייבת.

חיים פרננדס: חילקנו אתמול לכל חברי הכנסת חוברת המפרטת את כל העבודה הכלכלית שנעשה ואפשר יהיה להתייחס לשאלות הנוגעות אליה.

חיים פרננדס: התוצאות, מבחינתנו, של מודל כזה, במידה וועדת הכלכלה של הכנסת תחליט ליישם אותו ביחס לפעילות רשות השידור הן שתיים והן מאד ברורות: 1.

חיים פרננדס: הצרכן יזכה לשיפור גדול מאד במוצר הטלוויזיוני.

חיים פרננדס: אנחנו מדברים היום על כ-200 שעות הפקה מקומית ברשות השידור, לפחות לפי הנתונים שלנו והמודל הזה מביא אותנו לכ-1,700 שעות הפקה מקומית, הכל במונחים שנתיים.

חיים פרננדס: 2.

חיים פרננדס: הניהנה השני מכל המודל הזה הוא שוק ההפקות המקומיות, על כל מאות האנשים הפועלים בו.

חיים פרננדס: מדובר על גידול של כ-160 מיליוני שקלים בשנה בהשקעה בהפקות מקומיות באמצעות שוק ההפקות המקומיות.

חיים פרננדס: המודל לא מציע ליישם את הכללים האלה ביחס לרשות השידור בשנה אחת אלא על פני ציר הזמן, לתקופה של כשלוש שנים, כדי לתת לרשות השידור את היכולת להטמיע את המהלך הזה ואת המשמעויות שלו.

אבשלום וילן: 160 מיליון לשנה הם נטו?

חיים פרננדס: כן.

חיים פרננדס: ציינתי שמדובר על שלוש שנים, כלומר זה הולך ונבנה.

אבשלום וילן: האם כימתת בתוך זה את ההפקות המקומיות שעושה היום ערוץ 1?

חיים פרננדס: ניטרלתי את זה.

חיים פרננדס: 160 מיליון שקל להפקות מקומיות של רשות השידור בסוף החיים של המודל ומשם ואילך היא צריכה לקנות.

משה כחלון: כעת יש הפקות ב-22 מיליון.

משה כחלון: האם זה יהפוך ל-182 או שה-160 מיליון כוללים?

חיים פרננדס: 160 המיליון מדברים רק על מה שרשות השידור מוציאה החוצה.

אלישע שפיגלמן: אתה תפסיק לה את כל ההפקות מבפנים.

חיים פרננדס: להבנתנו ולהבנתה של ועדת דינור, שישבו בה גם נציגי ציבור, גם אנשים שמכירים את נושאי התוכן ברשות השידור וגם אנשים שעבדו בעבר ברשות השידור בתפקידים מאד בכירים, אנחנו סבורים שהמודל הזה הוא מודל חשוב ברמה הציבורית, כמעט המוסרית, להחיל ביחס לפעילות רשות השידור כגורם שידור ציבורי שממומן מכספי האגרה של כולנו.

חיים פרננדס: אנחנו חושבים שאם נדע ליישם את המודל הזה בצורה מדורגת, נבונה ומושכלת מספר גורמים משמעותיים ייצאו נשכרים מזה - הצרכן, שוק ההפקות המקומי וגם רשות השידור.

חיים פרננדס: אם היא תדע לעבור את התהליך הזה על פני ציר הזמן, היא תמצא את עצמה בסופו של דבר פועלת בצורה טובה יותר, יעילה יותר וכשהיא מצליחה לספק ולענות על אותם יעדים שהחוק מגדיר לה כגוף שידור ציבורי.

שלי יחימוביץ': לא דיברת על עוד גורם, על העובדים.

משה כחלון: אני יכול להתחייב בפנייך כאן ועכשיו שאם לא יהיה פתרון טוב לעובדים, אני לא אתן את ידי לשום רפורמה.

משה כחלון: אדוני השר, בבקשה.

איתן כבל: תודה אדוני היושב ראש.

איתן כבל: בוקר טוב לכולם, אני רוצה להתחיל דווקא מההתחייבות של יושב ראש הוועדה, חבר הכנסת כחלון, לנושא העובדים וגם לשאלתה של חברת הכנסת יחימוביץ'.

איתן כבל: חברים יקרים, אני כאן קודם כל כדי לדאוג לעובדים, אבל אני רוצה להבהיר שאנחנו כל הזמן דואגים לעובדים ובסוף גם לעובדים לא יישאר שום דבר.

איתן כבל: זאת מגמה שהולכת ונמשכת ואני אומר את זה כחבר ועדת הכלכלה, שיושב כאן כבר כמה שנים טובות.

איתן כבל: אני רוצה לחזור ולהזהיר, כמי שביקש ליטול על עצמו את התפקיד הזה מתוך כוונה כנה ומתוך אמונה פנימית.

איתן כבל: יושבים כאן אנשים ששמעו אותי לא פעם ולא פעמיים, מעבר לעניינים הפוליטיים, שנושא השידור הציבורי חשוב לי במידה יוצאת דופן.

איתן כבל: ניהלתי כאן במקום הזה מספר מאבקים סביב שאלת השידור הציבורי והכל כתוב בפרוטוקולים.

איתן כבל: אני רוצה לומר את דעתי בעניין הזה באופן שאינו משתמע לשתי פנים.

איתן כבל: אינני הולך לפרוס את תפיסתי, את כל התכנית שבכוונתי להוביל יחד עם המנכ"ל שייבחר, יחד עם יושב ראש חדש שייבחר ועם הוועד המנהל החדש שייבחר, אבל ברור לי דבר אחד - לעניין האופן שבו השידור הציבורי צריך להתנהל, חייב להיות מצב בו יש 50% הפקות מקור קנויות.

איתן כבל: אני חוזר ואומר את זה ולא מתכוון לוותר על העניין הזה כי זו רגל מרכזית בהבראת רשות השידור.

איתן כבל: אפשר לדבר במילים גבוהות על השאלה איך צריך להתמודד עם מצב בו 70% מהתקציב מופנים לשכר ולתקורות ושאלה נוספת היא איך ציבור העובדים ברשות ימצא את עצמו במקום בו הוא יוכל לפעול ולעשות את העבודה כמו שצריך.

איתן כבל: אדוני היושב ראש, זאת בדיוק התחלת האיתות האם בכוונת הממשלה להמשיך להתייחס לרשות השידור כפי שהיא התייחסה אליה בעבר, כמקום בו כל החשבונות הם חשבונות פוליטיים ולא משנה מה קורה.

איתן כבל: במצב כזה העסק ימשיך להתגלגל עד שהוא יתרסק, אבל אני לא באתי בשביל זה.

איתן כבל: כל אחד יודע שלו, חס וחלילה, אני אבוא בעוד מספר חודשים לממשלה עם הצעה שאומרת - אין מה לעשות, צריך לסגור את הרשות, ימליצו עליי לפרס ישראל, כי זאת התחושה הציבורית, לצערי, ואני נאבק בה.

איתן כבל: התחושה הציבורית הזאת נובעת מהאופן בו הרשות מתנהלת עד היום ולא בגלל שהרשות לא יכולה לעשות טלוויזיה ורדיו מהשורה הראשונה ולהתחרות בצורה ברורה וחד משמעית מול הערוצים המסחריים.

איתן כבל: רייטינג איננו מילה גסה כי כאשר עושים שידור טוב, יהיה לו גם רייטינג, כפי שקורה בכל העולם.

איתן כבל: תפיסת העולם שלי אומרת שעובדים לא ייזרקו לרחוב.

איתן כבל: יושב כאן נציג האוצר ואמרתי לו שאני תובע שיתוף פעולה מלא עם כל הנושא הנוגע לעובדים.

איתן כבל: אני לא אסכים בשום פנים ואופן שעובדים ייזרקו לרחוב.

איתן כבל: הכל ייעשה, אדוני היושב ראש, בצורה מכובדת, מסודרת, ראויה.

איתן כבל: אני מדבר בפירוש על הסדרי פנסיה וכך אמרתי לראש הממשלה ולנציגי האוצר.

איתן כבל: אני לא רוצה שייווצר מצב בו אנחנו מציגים מצגות יפות ובסופו של דבר עובדים ייזרקו לרחוב.

איתן כבל: גם אם עובד, חס וחלילה, לא עשה כלום במשך שלושים שנה, הוא צריך לקבל את כל הזכויות המכובדות כי מאחורי כל אדם יש משפחה שהוא צריך לפרנס.

איתן כבל: אם לא נהיה תלויים אחד בשני, נהיה תלויים אחד ליד השני, ואני אומר את זה לכל עובדי הרשות.

יצחק זיו: עובדים וגימלאים.

איתן כבל: בוודאי, הם חלק מהעניין.

איתן כבל: אני פונה אליכם בבקשה - אפשר להתמודד עם השאלות והשאלה היא האם אנחנו באים לכאן בידיים נקיות.

איתן כבל: אם לא נעשה דבר, העסק יקרוס מאליו וכל יום אני רואה עד כמה העסק מרוסק.

איתן כבל: באתי לכאן כי אני מאמין שחייב - לא צריך - חייב להיות שידור ציבורי.

איתן כבל: תודה.

משה כחלון: תודה רבה.

משה כחלון: חברת הכנסת שלי יחימוביץ', בבקשה.

שלי יחימוביץ': ברור שרשות השידור זקוקה לשינוי כלשהו ואין עוררין על זה, אבל יש רפלקס מותנה שאומר: לסגור, להפריט ולעשות מיקור חוץ, שאני בעדו במקרה הזה.

שלי יחימוביץ': איתן, ההבטחה החגיגית הזאת לא מספיקה כי היא צריכה להיות מתורגמת לכסף.

שלי יחימוביץ': הסכמי פרישה מכובדים עולים כסף ומאד מצער אותי שלא שמענו מנציג האוצר התייחסות לנושא.

שלי יחימוביץ': שמענו ממנו על ההוצאות ולא שמענו על הכנסה מאד חשובה שנשמטה מחישוב ההכנסות.

שלי יחימוביץ': אני לא יכולה שלא לחשוד כאן, סליחה, באיזושהי מגמתיות.

שלי יחימוביץ': יש לנו אחריות, גם לי וגם לך, כחברים במפלגה מסוימת עם השקפת עולם מסוימת, וגם אחריות לאנשים האלה.

שלי יחימוביץ': כל הדיבורים לא יעזרו אם לא יהיה סעיף תקציבי ספציפי לנושא הפרישה.

שלי יחימוביץ': בעקרון אני בעד השינוי הזה ואגב, אני חושבת שהעובדים עושים עבודה טובה ויש דברים טובים בערוץ הראשון.

שלי יחימוביץ': לדעתי שידורי ערוץ 2 לפעמים מזיקים הרבה יותר מהשידורים של הערוץ הראשון.

שלי יחימוביץ': אנחנו מדברים על כסף ואנחנו צריכים לראות סעיף תקציבי, שמאפשר הסכמי פרישה מכובדים בהסכמה עם העובדים ואז אפשר לצאת לדרך, אבל לא עם גרזן.

משה כחלון: תודה רבה.

משה כחלון: בבקשה אדוני המנכ"ל.

יאיר אלוני: ב-2003 הוחלט על הפחתת אגרת רשות השידור מידי שנה ב-12% והגענו למצב של 36% הפחתה.

יאיר אלוני: באותה מידה הפחתה בתקבולי אגרת הרישוי ושני המספרים אמנם לא בעלי משקל אחיד, אבל מדובר בכ-38%-40% ועכשיו אומרים שרשות השידור נמצאת בפשיטת רגל והיא לא יכולה לייצר.

יאיר אלוני: ודאי שהיא לא יכולה לייצר כי אם מורידים מההכנסות שלה 40% תוך שלוש שנים, היא לא יכולה לייצר שום דבר.

יאיר אלוני: היא בקושי חיה.

יאיר אלוני: לו היו מגדילים במעט את הסכום הזה, ניתן היה להחיות אותה.

יאיר אלוני: לגבי חוק ההסדרים - זה לא מוסרי.

יאיר אלוני: ועדת דינור הגישה מקשה שלמה.

יאיר אלוני: שלפו נתון אחד מתוך המקשה, הפרו את האיזון של כל המלצות ועדת דינור וכמעט הפרו את חוק כלים שלובים בפיסיקה.

יאיר אלוני: אין לנו שום דבר נגד הפקות מקור.

יאיר אלוני: אנחנו בעד הפקות מקור בתחום הדרמה והתעודה, כל מה שאנחנו ואחרים רוצים, אבל עם הנתון הכספי הקיים היום ברשות השידור, זה לא אפשרי למרות רצוננו.

יאיר אלוני: ועדת דינור נתנה את דעתה גם לפתרונות לאותם אנשים שייצאו כתוצאה מהשינוי.

יאיר אלוני: אם אתה עושה את זה כצעד אחד, בלעדי, ללא מתן מענה, לא עשית שום דבר אלא החמרת את המצב.

משה כחלון: תודה רבה.

משה כחלון: חבר הכנסת אמנון כהן, בבקשה.

אמנון כהן: ראשית אני רוצה לברך כי כל רפורמה ברשות השידור היא ברכה.

אמנון כהן: טיפלתי ברשות השידור בוועדה לביקורת המדינה בנושאים שונים, שהבלאגן בהם חוגג.

אמנון כהן: כל רפורמה מבורכת אבל צריך למצוא את האיזונים לטובת האזרחים.

אמנון כהן: אני מברך על כך שהתשלום לאגרה יורד בהדרגה ולציבור יש היום מגוון רחב של ערוצים שהוא יכול לצפות בו.

אמנון כהן: צריך לשמור על הערוץ הציבורי אבל לא רק על חשבון האזרחים.

אמנון כהן: אני בטוח שהשר כבל ידאג לכך שהעובדים יפרשו בצורה מכובדת.

אמנון כהן: ברור שאם רוצים להתייעל, צריך שחלק מהעובדים יפרוש כי אני מכיר את הבעייתיות הנוגעת לשכר העובדים שם.

אמנון כהן: כסיעה אנחנו תומכים ברפורמה הזאת בשינויים כאלה ואחרים.

אמנון כהן: תודה.

משה כחלון: תודה רבה.

משה כחלון: חברת הכנסת רונית תירוש, בבקשה.

רונית תירוש: מתוך היכרות עם רפורמות שהאוצר מוביל, התייעלות מבנית ומיקור חוץ - אני אומרת את זה גם אחרי התלאות של הטלוויזיה החינוכית - אני חוששת שלא יעמדו בצרכים האמיתיים של הרשות במבנה החדש שלה לאחר הרפורמות.

רונית תירוש: הוצאת עובדים קבועים - חשוב לעגן את זה בכל דרך שהיא, על מנת שהם ייצאו בתנאים מכובדים ולא תוך כדי מהלך הפרישה לבוא במשא ומתן נוסף.

רונית תירוש: חווינו את זה בטלוויזיה החינוכית ולכן חשוב לעגן את זה.

רונית תירוש: אני בעד מיקור חוץ כי לדעתי צריך להתחדש והסטגנציה שם מאד בולטת, גם אחוזי הצפייה נמוכים.

רונית תירוש: אומרים שהכסף שייחסך כהוצאה למיקור חוץ יישאר ברשות למען העלאת איכות השידורים והתאמת המבנה הארגוני.

רונית תירוש: אני לא בטוחה שזה יספיק.

רונית תירוש: כשהיתה הרפורמה אצל המורים האוצר לא הסכים לתת אגורה נוספת על פני מה שהגוף יכול להתייעל ולתת לעצמו.

רונית תירוש: אני לא יודעת אם 500 מיליון זה המספר הנכון שצריך לדבר עליו, אבל המנכ"ל והצוות המקצועי שלו צריכים להעמיד את הדברים כך שאם כספי ההתייעלות לא יספיקו למען המטרות הנעלות האחרות, האוצר יתחייב להוסיף עליהם.

משה כחלון: תודה רבה.

משה כחלון: חבר הכנסת אבשלום וילן, בבקשה.

אבשלום וילן: השר כבל היה חבר בוועדה הזאת ושמע אותי אומר מספר פעמים שצריך לקיים דיון רציני בשאלה האם אנחנו רוצים שידור ציבורי, כן או לא?

אבשלום וילן: במשך שלוש שנים הפחיתו את האגרה על מנת להקל על הציבור, אבל שר האוצר הקודם, בואו נגיד את הדברים ביושר, לא רצה שידור ציבורי.

אבשלום וילן: התפיסה שלו היא לשידור פרטי בלבד וזאת קונספציה.

אבשלום וילן: כשבייגה שוחט היה שר האוצר בשנת 2000 בדוח ורדי נאמר בפירוש שלב הבעיה הוא הסדרי פנסיה.

אבשלום וילן: אנשים שם יושבים על פנסיה מגוחכת שלא ניתן לחיות ממנה ולכן הם לא פורשים.

אבשלום וילן: השר כבל, המבחן שלך אינו בהצהרות אלא עד כמה המדינה והאוצר יהיו מוכנים ללכת להסדר הזה.

אבשלום וילן: חשבון פנסיה הוא חשבון אקטוארי ולכן אני רוצה לדעת כמה הממשלה מתכוונת להוציא.

אבשלום וילן: חיים פרננדס, בעבודה שלכם נכתב שיוצאו 100 מיליון בשלוש שנים, אבל כל ילד מבין שמבחינת הגרעון האקטוארי אלה סיפורים.

אבשלום וילן: לפני חצי שנה היה בממשלה סיפור הרבה יותר קטן עם מגדלי האווזים.

אבשלום וילן: הכנסת החליטה להפסיק את גידול האווזים ואני העברתי את עמדתי לראש הממשלה, שצריך להפסיק את זה, אבל צריך למצוא למגדלי האווזים אלטרנטיבה.

אבשלום וילן: קמה ועדת דינור והיא פסקה סכומים מגוחכים, שאי אפשר להתקיים מהם.

אבשלום וילן: אנחנו לא יכולים לאחוז במקל בשני קצותיו.

אבשלום וילן: אם אנחנו מחליטים שצריך רפורמה ברשות השידור, ואני בעדה, אנחנו חייבים לסמן את המקורות ולהכריח את האוצר לסמן את המקורות, אחרת לא תהיה שום רפורמה, או שאנשים ייפגעו שלא בצדק.

אבשלום וילן: אני לא מבין, תוך עשרה ימים צריך לסיים את כל הדיון בנושא השידור הציבורי ורשות השידור?

אבשלום וילן: אם רוצים להיות ישרים, נא לשים את התכנית האקטוארית, כמה זה יעלה ומה הם מקורות המימון.

אבשלום וילן: בלי זה זורקים לרחוב 500 אנשים עם פנסיה של 2,000 שקל.

משה כחלון: תודה רבה.

משה כחלון: חבר הכנסת יואל חסון, בבקשה.

יואל חסון: אחת הבעיות המרכזיות שעוצרת את רשות השידור מלעלות על דרך המלך היא עניין העובדים.

יואל חסון: נושא העובדים ופרישתם עולה כל הזמן.

יואל חסון: אני בעד התייעלות ברשות השידור, אבל אני מציע שהאוצר ימצא דרך להקים ועדה שתגדיר בדיוק יציאה ברורה של עובדים בצורה מסודרת.

יאיר אלוני: דוח ועדת דינור עוד לא נדון בממשלה.

יואל חסון: די ברור שהממשלה צריכה למצוא פתרון לעובדים גם אם יש צורך שהמדינה תתן כסף לצורך העניין, כדי לשחרר את העגלה הזאת.

יואל חסון: לאנשי רשות השידור אני אתן לדוגמה את אמא שלי - עד לפני כחמש-שש שנים היא צפתה רק בערוץ 1 ולא צפתה באף ערוץ אחר.

יואל חסון: באיזשהו שלב ערוץ 1 ירד לה מהמסך וערוץ 2 הפך להיות הערוץ שלה.

יואל חסון: יהורם גאון היה האחרון שהשאיר אותה ביום שישי בערוץ 1, אבל ברגע שגם הוא עבר לערוץ 2, היא לא יודעת לחזור לערוץ 1.

יואל חסון: אמרה חברת הכנסת יחימוביץ' שאנשים יותר נפגעים מהשידורים בערוץ 2 מאשר בערוץ 1, והסיבה היא מכיוון שהם צופים יותר בערוץ 2.

יואל חסון: גם אם ערוץ 1 עושה הפקות מרשימות, ומידי פעם הוא עושה כאלה, אנשים לו מודעים להן ולא יודעים שהן קיימות בכלל.

יואל חסון: אתם, אנשי רשות השידור, צריכים להבין שגם אם יפתרו עכשיו את הבעיה, בסוף זה ייגמר רע.

יואל חסון: רשות השידור חייבת להביא את עצמה למצב בו היא הופכת להיות אטרקטיבית ולשנות את חלוקת הכסף בנושא השקעות, קניית תכניות והפקות מקוריות.

יואל חסון: אתם צריכים להפוך את הערוץ ליותר מעניין.

יואל חסון: הוא לא מעניין.

יואל חסון: אפילו בחדשות כבר לא צופים ולדעתי אתם מכירים את נתוני הרייטינג יותר טוב ממני.

יואל חסון: זה דבר שחייב לבוא מצדכם באותה מידה שזה בא מהאוצר.

יואל חסון: הציבור משלם על התכנים האלה, על השירות הזה, לא משתמש בו, יש תסיסה גם אחרי שהורידו את האגרה ולכן השידור חייב להיות יותר מעניין.

יואל חסון: אני באמת מאמין שחייבת להיות רפורמה.

יואל חסון: עם הסכומים הקיימים היום וודאי עם אלה שהוצגו ברפורמה אפשר לעשות טלוויזיה הרבה יותר טובה ולהפוך את ערוץ 1 לערוץ יותר משמעותי.

יואל חסון: אני בעד ערוץ ממלכתי וציבורי, אבל זה דבר שאתם ברשות השידור צריכים ללכת איתו ולא להילחם בו.

יואל חסון: בנושא העובדים אין ספק שצריך להימצא להם פתרון, אבל גם רשות השידור צריכה לבוא עם הצעות משלה שיוכיחו לנו, לאוצר ולציבור הישראלי שאתם באמת מתכוונים להשקיע ולעשות טלוויזיה יותר טובה.

משה כחלון: תודה רבה.

משה כחלון: חבר הכנסת חנא סוויד.

חנא סוייד: הרפורמה הזאת תתקדם ואני חושב שאין סיבה להתנגד לה, אבל צריך לדאוג לכך שהיא תיעשה בצורה נכונה ומחושבת.

חנא סוייד: הזכירו החברים את עניין העובדים ואת תנאי הפרישה שלהם.

חנא סוייד: אי אפשר לענג את הציבור על חשבון העובדים.

חנא סוייד: זה תנאי הכרחי לכך שהרפורמה הזאת תצא לדרך.

חנא סוייד: אם לא יובטחו התנאים לכך שהעובדים יפרשו בכבוד, אין כל משמעות וצורך ברפורמה הזאת.

חנא סוייד: החלק התכני שאני רוצה לדבר עליו ומעורר בי חששות הוא השירות שיוגש לציבור המיעוטים במדינת ישראל כתוצאה מהרפורמה.

חנא סוייד: השאלה היא מה הוא תפקיד של שידור ציבורי בחברה רב תרבותית?

חנא סוייד: האם התחרות וההפרטה ישמרו על מינימום שירות עבור מיעוט ועבור תרבות אחרת?

חנא סוייד: ראיתי את מטרות השידור הציבורי, שמדברות על חיזוק ועידוד תרבות ציונית-יהודית תוך ביטול פסיבי של ביטול תרבויות אחרות.

חנא סוייד: זה מעורר בי את החשש שאם נזרוק את הכל לשוק החופשי לתחרות, המשמעות היא שהשכבות החלשות, הזכויות של המיעוט יימעכו כליל.

חנא סוייד: אני יודע שבשוק הפרסום וההפקות במגזר הערבי אין כמעט כלום.

חנא סוייד: אין שום דבר.

חנא סוייד: זה לא שאני כל כך מתלהב ממה שיש היום ברשות השידור, אבל בוודאי יש רגולציה מסוימת.

חנא סוייד: נותנים חצי שעה, שאני לא כל כך מתלהב ממנה, אבל אני יודע מה יקרה הלאה.

חנא סוייד: אין חברות הפקה, לא התארגנו מספיק ואפשר לחשוב שהרשות הציבורית תעשה משהו כרגולציה לעניין הזה.

חנא סוייד: בהגדרת סוגה עילית, האם עניין השונות התרבותית הוא אחד המאפיינים בה או שמדובר על תחומים כלכליים?

חנא סוייד: יש לי הרבה מאד חששות מהעניין הזה וצריך לקחת אותו בחשבון, גם כתנאי שהרפורמה הזאת תותנע.

משה כחלון: תודה רבה.

משה כחלון: חבר הכנסת זיו, בבקשה.

יצחק זיו: כגמלאי ממפלגת גיל אני בעד שידור ציבורי.

יצחק זיו: צריך להחליט שזה דבר שחייב להיות, אבל אין ספק שצריכה להיות התייעלות.

משה כחלון: חבר הכנסת זיו, לך יש עניין כי יהיו עוד 500 גמלאים.

יצחק זיו: כשאני אומר התייעלות אני יודע שגם בבזק התחילו עם התייעלות והסוף היה פיטורי עובדים, רפורמה והפרטה.

יצחק זיו: ממוצע הפנסיה של גמלאי בזק הוא 2,800 שקל ואני יכול להוכיח את זה מנתונים של קרן מקפת.

יצחק זיו: יש משפט מאד יפה "הרוכש מתחייב לשמור על תנאי הגמלאים כפי יכולתו".

יצחק זיו: אני חושש שאותם גמלאים ברשות השידור ייזרקו כמו אותם גמלאים, עובדי מדינה, שאין להם עם מה ללכת למכולת.

יצחק זיו: ראשית, כל פעולה צריכה לכלול גמלאים ועובדים משום שאם לא כך יהיה, חבל להתחיל בעבודה.

יצחק זיו: שידור ציבורי חייב להיות כי הוא משרת בראש ובראשונה את 750,000 הגמלאים, שאין להם כסף לקנות את כל התכניות הנוספות.

יצחק זיו: צריך לשמור על הגמלאים שלא יישחק שכרם ויוכלו לחיות בכבוד.

משה כחלון: אם אנשים ייצאו היום לפנסיה מרשות השידור, הם יקבלו 2,400 שקלים לחודש.

יצחק זיו: זה לא יקרה.

משה כחלון: זה מזעזע.

אבישי פלחי: כל הדיון הזה מוטה טלוויזיה.

אבישי פלחי: אין לי דבר נגד הטלוויזיה, אבל יש גם רדיו.

משה כחלון: אנחנו נעבור לנציגי רשות השידור וכולם יוכלו לדבר.

משה כחלון: אני אעשה מאמץ לאפשר לכולם לדבר, אבל במסגרת זמן סבירה, לא לחזור על דברי השני והדיון אמור להסתיים בעשר וחצי.

משה כחלון: בשבוע הבא יהיה דיון נוסף בהשתתפות רענן דינור.

משה כחלון: אני מבקש מכם, לטובתכם, לדבר בקצרה, באופן מתומצת לא לחזור על דברי החברים.

משה כחלון: אבישי פלחי, בבקשה.

אבישי פלחי: אני מ'קול ישראל'.

אבישי פלחי: אני רוצה להזכיר לנוכחים שרשות השידור היא לא רק טלוויזיה אלא גם רדיו, והיא פועלת מכוח חוק רשות השידור ומספקת את מה שהחוק הזה מחייב אותה.

אבישי פלחי: רשות השידור היא גם קול המוסיקה, רשות השידור היא גם רשת א' לגמלאים - תכניות גיל הזהב, אנשים שלא יודעים להיכן לפנות, היכן לקבל עזרה, עניינים של רפואה.

אבישי פלחי: רשות השידור היא גם רשת ב', ואני לא צריך להרחיב.

אבישי פלחי: רשות השידור היא רשת ג' - רק מוסיקה ישראלית.

אבישי פלחי: הערוץ היחיד שמאפשר ביטוי מלא ליצירה הישראלית.

אבישי פלחי: שידורי שפות - גרוזינית, פרסית, הונגרית, שידורים לחו"ל, רדיו קול ישראל בערבית ואנחנו מלווים גם 40 תחנות חינוכיות במועצות מקומיות ובמכללות.

אבישי פלחי: רשות השידור היא לא רק טלוויזיה ודרך הרדיו היא ממלאת ככתבו וכלשונו את חוק רשות השידור ונותנת מענה לאוכלוסיות רבות, כולל אוכלוסיית הגמלאים.

משה כחלון: תודה רבה.

משה כחלון: אלישע שפיגלמן, בבקשה.

אלישע שפיגלמן: המצגת של האוצר סובלת מהנחות מוטעות או מכוונה להטעות את חברי הכנסת.

אלישע שפיגלמן: אתם לא דנים ברפורמת דינור אלא בקציצה שהוצאה מתוך הרפורמה הזאת ומדברת על השאלה - איך להוציא את הכסף מרשות השידור.

אלישע שפיגלמן: האם הפקה שאני מפיק היא לא הפקה מקומית וכשיורם חטב מפיק זאת כן הפקה מקומית?

יורם חטב: אני לא מפיק.

אלישע שפיגלמן: כשאתה מופיע בהפקה מקומית, זאת הפקה מקומית?

יורם חטב: אני לא מופיע אצלך אף פעם.

אלישע שפיגלמן: כשאני עושה אותה זאת לא הפקה מקומית?

יורם חטב: מתי אתה עושה הפקה מקומית ולמה היא עולה פי שתיים ויותר?

אלישע שפיגלמן: ההפקות המקומיות בערוץ הראשון הרבה יותר זולות מההפקות שאנחנו קונים מבחוץ.

אלישע שפיגלמן: כעורך תכניות קניתי הפקות שלכם והן עלו לי הרבה יותר ביוקר מכפי שהן היו עולות לי אם הייתי עושה את זה בהפקה מקומית של הטלוויזיה הישראלית.

אייל מלובן: אל תגיד דברים סתם.

אייל מלובן: אתה מטה את הוועדה ואני אוכיח לך מספרית שטכנאי יושב שעה אחת ומקבל על שלוש שעות.

אלישע שפיגלמן: אנחנו יכולים להציג מספרים כמה עולה הפקה שלנו מול כמה עולה הפקה שלכם.

אלישע שפיגלמן: ההפקות היקרות ביותר של רשות השידור, היו הפקות שהיא קנתה ממפיקים חיצוניים ושידרה.

אלישע שפיגלמן: זה היה הרבה יותר יקר מההפקות המקוריות שלך.

אלישע שפיגלמן: לגופו של דבר, אי אפשר לומר ש-70% מתקציב רשות השידור הוא שכר.

אלישע שפיגלמן: מה זה שכר?

אלישע שפיגלמן: זאת ההוצאה על הפקה מקומית בתוך הטלוויזיה.

אלישע שפיגלמן: אנחנו ההפקה המקומית.

אלישע שפיגלמן: העובדים של רשות השידור הם ההפקה המקומית של רשות השידור ולכן אנחנו בהחלט עושים את זה.

אלישע שפיגלמן: הפקות של סוגה עילית - הטלוויזיה הישראלית עשתה הרבה יותר מהערוצים האחרים, עד שבשלוש השנים האחרונות, מטעמים של פופוליזם, ירדה אגרת הטלוויזיה ונותרנו בלי תקציבי ביצוע.

אלישע שפיגלמן: זאת אחת התוצאות.

קריאה: למה יש כסף למכבי תל-אביב?

אלישע שפיגלמן: ביום שהמונדיאל הפך לסוגה עילית, גם מכבי תל-אביב הפכה להפקת מקור.

אלישע שפיגלמן: כולם אומרים: אנחנו בעד שידור ציבורי, אבל בא האוצר ואומר: נחיל על ערוץ 1 את מה שחל על ערוץ 2 וערוץ 10.

אלישע שפיגלמן: ערוצים 2 ו-10 הם שידור ציבורי?

אלישע שפיגלמן: אנחנו צריכים להחיל על ערוץ 1 את הרגולציה של ערוץ 2 ו-10?

אלישע שפיגלמן: לפי זה יש לנו שידור ציבורי בערוצים 2 ו-10 ומי שחושב שזה שידור ציבורי, לא יודע מה זה שידור ציבורי.

אלישע שפיגלמן: שידור ציבורי הוא שידור בו הציבור קובע מה ישודר.

אלישע שפיגלמן: שידור ציבורי הוא לא שידור בו אדון ורטהיימר מחליט שב'עובדה' לא ישדרו דברים מסוימים.

אלישע שפיגלמן: לכן, אם רוצים לשמור על שידור ציבורי מוכרחים לשמור על הערוץ הראשון.

אלישע שפיגלמן: הוויכוח אינו אם יפטרו אותי או לא או אם רשות השידור תמשיך להתקיים כמקום עבודה לעובדים שלה.

אלישע שפיגלמן: זה הוויכוח האחרון שצריך להתקיים.

אלישע שפיגלמן: הוויכוח צריך להיות בשאלה האם יהיה שידור ציבורי.

אלישע שפיגלמן: ברגע שלוקחים את כל הכסף ואומרים: נוציא אותו להפקות חיצוניות ונקנה הפקות זולות כדי למלא את שעות השידור, אומרים: אנחנו הורגים את השידור הציבורי.

אלישע שפיגלמן: אם אתם רוצים להגן על השידור הציבורי אתם צריכים להגיד שחוק ההסדרים הוא לא המקום לדון בקיום שידור ציבורי.

אלישע שפיגלמן: נקיים דיון מלא בוועדה, כפי שאמר חבר הכנסת וילן.

אלישע שפיגלמן: אי אפשר בשניים-שלושה דיונים לפתור את הבעיה.

אלישע שפיגלמן: אין סיכוי.

אלישע שפיגלמן: אין פה יושר אינטלקטואלי.

משה כחלון: תודה רבה.

משה כחלון: יורם חטב, בבקשה.

יורם חטב: אני יושב ראש שח"ם, איגוד שחקני המסך, ויכול להיות שחלק מדבריי יקלעו גם לאיגודי יוצרים אחדים, אבל אני נזהר מלקחת על עצמי את האחריות עליהם.

יורם חטב: אני רוצה להניח, כבוד היושב ראש וכבוד השר, הנחת יסוד לאזניהם של עובדי רשות השידור - אין לנו ולא תהיה לנו מלחומה בעובדי רשות השידור.

יורם חטב: אלה אנשים יקרים ומצוינים שבמשך שנים, עוד כשהיינו ילדים, הפיקו את הטלוויזיה הישראלית ואת מה שהתחיל כטלוויזיה ישראלית.

יורם חטב: בכל מקרה ולאורך כל הדרך נאמר תמיד שזריקת אנשים לרחוב היא דבר מגונה שנתנגד לו.

יורם חטב: אני מקווה שהנוכחים בחדר קראו אחדים מ-11 הדוחות שהזמינו ממשלות ישראל לדורותיהן בעניין רשות השידור, ובהם ורדי, צוקרמן, גינצבורג ולמי שנשארו עדיין שערות על הראש אחרי קריאת דוח או שניים, אין לו בעיית נשירה ולא תהיה לו אף פעם.

יורם חטב: אלה דוחות מצמררים, שמעידים על כשל חמור מאד של השלטון בישראל, שהפך את רשות השידור לבת ערובה בידי השלטון בישראל, לבמת המשחקים הפרטית של הפוליטיקאים, השרים וראשי הממשלה.

יורם חטב: כל הבלאגן לא מעניין כל עוד האורות נדלקים על הבמה ואפשר לקבל כמה דקות שידור ב'מבט לחדשות' או בתכנית אקטואליה אחרת.

יורם חטב: כבוד השר, אם יש לך אתגר אדיר, מעבר לאתגר בהשגת התקציבים מהאוצר על מנת לא לזרוק אנשים לרחוב, הריהו מלחמה בתרבות השלטונית הזאת, שהפכה את רשות השידור לבת ערובה של השלטון בישראל.

יורם חטב: ראו את הפרדוקס, אנחנו נלחמים בחירוף נפש למען שידור ציבורי נגד סגירת רשות השידור ואתם כמוני יודעים כמה אינטרסנטים יש בגופי השידור המסחריים ובקרב שדרות השלטון לסגירת השידור הציבורי.

יורם חטב: לא רוצים אתכם, אתם מהווים תחרות לערוץ 2 ולא רוצים את התחרות הזאת.

יורם חטב: רוצים להעיף אתכם ממגרש המשחקים ורוצים לחזק את הצפייה בערוצים המסחריים, אבל יש כאן איזשהו כשל.

יורם חטב: אנחנו נלחמים כדי שהשידור הציבורי יישאר.

יורם חטב: העובדים, ובצדק, נלחמים כדי שלא יזרקו אותם לרחוב בחרפה.

יורם חטב: נוצר מצב בו כל אחד תוקף את הבעיה בשיטת הסלמי, אבל ללא שום תכנית לאומית מסודרת.

יורם חטב: האוצר אומר שהוא לא מבין את בזבוזי הכספים האלה.

יורם חטב: הרשות אומרת שהיא לא יכולה לשלם כי קיצצו לה באגרה.

יורם חטב: כל אחד מטפל בבעיה בשיטת טלאי על טלאי.

יורם חטב: כבוד השר, אני חושב שזאת המשימה הלאומית הגדולה ואנחנו נשמח להיות חייליך בעניין הזה - להפוך את רפורמת רשות השידור לתכנית הבראה לאומית.

יורם חטב: לצורך זה דרושים משאבים, אבל לא עוד ועדות.

יורם חטב: די לוועדות.

יורם חטב: אם יהיו עוד ועדות החברים הנכבדים שיושבים לפנינו יילכו הביתה בחרפה.

יורם חטב: יסגרו את המקום, לא יהיה שידור ציבורי, לא יהיו תנאים מכובדים ולא יהיה שום דבר.

יורם חטב: צריך לאמץ את הרפורמה של האוצר מהר, גם אם עכשיו היא לא נותנת מענה לדברים אחרים ובמקביל ייאבקו העובדים ונציגיהם על תנאי פרישה צודקים.

יורם חטב: ייאבקו חברי הכנסת איש איש על תחומים שנראים להם חשובים ברפורמה.

יורם חטב: כבוד היושב ראש, אסור לעצור את מגמת האוצר.

יורם חטב: נכון שחוק ההסדרים הוא מקום חרפתי להוליך בו רפורמות, נכון שזו לא הדרך, אבל די.

יורם חטב: בימי חלדי הקצרים מתגלגל במשך שש שנים משנה לשנה בוועדת הכספים עם אישור תקציב רשות השידור.

יורם חטב: זאת חרפה ואיש אינו יודע ברשות השידור לומר כמה עולה שעת שידור.

יורם חטב: נכחתי בישיבות האלה כאשר חברי הכנסת משס דרשו מינוי של רואה חשבון חוקר.

יורם חטב: איש מרשות השידור לא הצליח להסביר מתוך המאזן כמה עולה הפקה.

יורם חטב: לכן, כבוד היושב ראש, אנחנו מבקשים לא לעצור את המהלך של האוצר, לתמוך בו, להעיר הערות והשגות על דברים נוספים וגם לנו יש הערות על דברים ספציפיים הקשורים להפקות.

יורם חטב: אם נעצור את התהליך הרשות תיסגר לקול מצהלותיהם של רבים.

יורם חטב: לעניין נקודות ספציפיות שלא תאבדנה בבליל הדברים החשובים - לעניין הגדרת הפקות המקור - יש חשיבות עליונה לשים לב שלא יקרה מה שקרה בתיקון יצחקי לחוק הרשות השנייה.

יורם חטב: אם לא תהיה קורולציה סבירה וראויה בין מספר השעות לבין התקציב לשעות, ייווצר מצב בו הערך הכספי של שעה יהיה כזה שיאפשר רק הפקות דלות ובלתי איכותיות.

יורם חטב: שנית, בשום פנים ואופן לא לפרוץ את העקרון שאסור לפרסם ברשות השידור.

יורם חטב: אם אפשר יהיה לפרסם ברשות השידור, נמית פלטפורמה אחרת.

יורם חטב: שלישית, הרגולטור.

יורם חטב: מי יאכוף, איך יאכפו ומה הסנקציות.

יורם חטב: תודה רבה.

משה כחלון: תודה.

משה כחלון: אני מבקש לקצר בדברים.

משה כחלון: נפתלי גליקסברג מפורום היוצרים, בבקשה.

נפתלי גליקסברג: כבוד השר, כבוד היושב ראש, כדי שלא תהיה מצגת שווא ויסכימו איתי כל חברי איגודי היוצרים, אנחנו לא מאושרים מההצעה הזאת.

נפתלי גליקסברג: 180 שעות בגוף שידור ציבורי של מדינת ישראל בסוגה עילית, פירושם חצי שעה ביום סוגה עליונה וזאת עליבות בשידור הציבורי.

נפתלי גליקסברג: אני אסביר שסוגה עליונה היא דרמות וסרטים דוקומנטריים שאינם מונעים משיקולי בידור.

נפתלי גליקסברג: לא מדובר באיזשהו מהפך תרבותי, בו מגייסים את רשות השידור לטובת האליטיזם הישראלי.

נפתלי גליקסברג: מדובר באיזשהו תשלום שגם לנו קשה, אבל בפשרה שכולנו צריכים לעשות לטובת השידור הציבורי, זה דבר שגם אנחנו מוכנים ללכת לקראתו בתוך המהלך הזה.

נפתלי גליקסברג: אני רוצה לספר משהו לגבי דרכי עבודתה של רשות השידור.

נפתלי גליקסברג: אני עצמאי ולא עובד עם רשות השידור.

נפתלי גליקסברג: סיפקתי שירותים כלקטור הדרמות של רשות השידור בשנים 2000-2002, כלומר כל הצעה להפקת דרמה בערוץ הראשון שהוגשה לבקשת הפקה, קראתי אותה כדי להעיד על רמתה.

נפתלי גליקסברג: הגיע לידיי מה שמוכנה 'צימרים', עשרה עמודים באותיות גדולות עם הרבה ציורים מסביב.

נפתלי גליקסברג: קראתי אותה וכתבתי חוות דעת מנומקת שעשרת העמודים שקיבלתי לא מכילים שום דבר, מביכים את מגישיה ואינם ראויים לקריאה.

נפתלי גליקסברג: קיבלתי 360 שקל על קריאה של כל יצירה ובשוק הפרטי לא משלמים לי כל כך הרבה.

נפתלי גליקסברג: חלפו שישה שבועות, התקשר אליי האיש שאחראי עליי וביקש שאקרא שוב וישלמו לי שוב.

נפתלי גליקסברג: קראתי שוב וכתבתי ביתר חריפות.

נפתלי גליקסברג: לאחר חודש התקשרו אליי ואמרו לי כי ועדת ההתקשרויות התכנסה כדי לאשר חתימת חוזה לרכישת 'צימרים'.

נפתלי גליקסברג: כלומר, יש בעיה בדרכי קבלת ההחלטות ברשות השידור.

משה כחלון: למה?

משה כחלון: בגלל שלא שמעו להמלצה שלך?

משה כחלון: אני לא חושב שבגלל זה צריך לסגור את רשות השידור.

נפתלי גליקסברג: אני מספר איך מתקבלות החלטות.

משה כחלון: אין לנו עניינים אישיים.

משה כחלון: הבנו את המסר, תודה רבה.

משה כחלון: מר אריה שקד, בבקשה.

אריה שקד: אנחנו יודעים שצריך לתקן את המצב ברשות השידור, אבל אנחנו לא חושבים שצריך לגלגל את האחריות דווקא על העובדים.

אריה שקד: צריך לטפל דווקא בדרגי הניהול ברשות השידור, שהביאו את רשות השידור בשנים האחרונות למצבה.

אריה שקד: אני רוצה להתמקד בהליך החקיקה בחוק ההסדרים.

אריה שקד: בדיון של שעה וחצי היום ואולי עוד דיון בשבוע הבא מעבירים רפורמה שיכולה לשנות את פניו של השידור הציבורי ולפי הניתוח שלנו, לחסל אותו בהצבעה אחת בכנסת דרך חוק ההסדרים.

אריה שקד: קבלת הקביעות, כפי שהן מופיעות בהצעת החוק שנספחת לתקציב המדינה אומרות שאם יוצאו 36% מתוך הכנסות רשות השידור, כלומר כ-250 מיליון מכלל ההכנסות, פירוש הדבר שכל הגלגלים בתוך רשות השידור ייעצרו משום שהכסף הזה אינו פנוי היום.

אריה שקד: באווחה אחת יחסלו את הערוץ הראשון לגמרי ואני לא יודע מה יקרה לשידורי הרדיו.

אריה שקד: אף אחד לא הזכיר שהרדיו משדר בתשע רשתות וגם זה שידור ציבורי.

אריה שקד: הדברים האלה לא יכולים להיעשות בהינף יד ובדיון של שעה וחצי.

אריה שקד: צריך לדון בכובד ראש ולשקול גם את ההיבטים התקציביים.

אריה שקד: אנחנו נעמוד על נקודות מסוימות ונביא אותן לידיעת כל מי שיהיה מעוניין לשמוע.

אריה שקד: לדעתי חסרה ברפורמה הזאת הצעה האומרת שהאוצר יקבע את התכנים של התכניות.

אריה שקד: שמעתי את השר הממונה מדבר על הקטנת המעורבות הפוליטית, אבל בהצעת החוק הזאת, אם היא תאושר, ועדת החינוך והתרבות של הכנסת תקבל את הסמכויות הניהוליות וגם על התכנים.

אריה שקד: תהיה להם שליטה בפועל על התוכן.

יורם חטב: זה לא מה שכתוב.

אריה שקד: אנחנו סבורים שרפורמה אמיתית מחייבת דיון ציבורי הרבה יותר מעמיק, בפורומים רחבים וצריך לשמוע מגוון דיעות מכל מיני גופים.

משה כחלון: תודה רבה.

משה כחלון: דורון צברי, בבקשה.

דורון צברי: בוקר טוב, ליבי לעובדים.

דורון צברי: אני חושב שהעובדים משלמים את מחיר הניהול שהיה ברשות לאורך השנים.

דורון צברי: גם אני חושב שהבעיה בחוק.

דורון צברי: רבותי, יש בארץ התפרצות של כשרון קולנועי וטלוויזיוני.

דורון צברי: במאים ותסריטאים זוכים בפסטיבלים ישראלים בכל העולם.

דורון צברי: יש 9 מוסדות להשכלה גבוהה עם תארים בקולנוע.

דורון צברי: יש 320 מגמות לבגרות לקולנוע.

דורון צברי: כל האנשים האלה לא מגיעים למסך.

דורון צברי: הכשרון לא נעצר ברוממה ואם רוצים לרענן את המסך, להביא קולות חדשים, להביא פריפריה ולהביא דברים שלא מגיעים למסך, צריך להוציא את ההפקות החוצה.

דורון צברי: יש עולם שלם שהרשות, מכל מיני סיבות, מנותקת ממנו, מנוכרת אליו ולא מכירה מה קורה בו.

דורון צברי: הבעיה הגדולה היא גם בשאלה לאן הולך הכסף וזאת בעיה של ניהול.

דורון צברי: אם בוחרים להוציא את הכסף על מיכל זוארץ וחושבים שזאת אלטרנטיבה לשידור המסחרי, מישהו פה טועה ובגדול בשאלה מה זה שידור מסחרי.

דורון צברי: בשנת 1994 הוציא מבקר המדינה דוח על רשות השידור והתלונן על כך שאין תקצוב של התכניות.

דורון צברי: ענתה לו הרשות כתגובה - אנחנו נתקן את זה.

דורון צברי: עברו 12 שנים ואני יודע, כחבר מליאה וועדת כספים, שעד היום אין תקצוב של התכניות בערוץ הראשון.

דורון צברי: אף אחד לא יודע כמה עולה 'מבט' וכמה עולה 'שישי עם מיכל'.

דורון צברי: לכן, כל אמירה שיותר זול לקנות הפקה בחוץ היא אמירה בעלמא.

דורון צברי: אין לה בסיס.

אלישע שפיגלמן: כל אחד מאיתנו יכול לבדוק את החשבונות.

דורון צברי: אנחנו תומכים בתיקון הזה משום שהשידורים המסחריים הפכו לשידורים ציבוריים.

דורון צברי: הכבלים מחוייבים להוציא 50 מיליון דולר בשנה על הפקות מקוריות.

דורון צברי: אתכם מדברים על 46 מיליון שקל.

אלישע שפיגלמן: המשכורת שלי היא הוצאה על הפקה מקורית.

משה כחלון: תודה רבה.

עינת דבש: אנחנו מתעלמים מהעובדה שלא מנוהל פה ערוץ אחד אלא ישנם שני ערוצים - ערוץ 1 וערוץ 33 ב-100 מיליון שקל בשנה, שהוקם לטובת הכנסת.

עינת דבש: היום יש אלטרנטיבה והוא לא נסגר.

עינת דבש: 100 מיליון שקל בשנה הולכים לפח כי אף אחד לא צופה בערוץ הזה.

משה כחלון: תודה.

משה כחלון: ורד ברמן, בבקשה.

ורד ברמן: אני שומעת את הדברים במשך שלושים שנה ואני רואה איך נוגעים כל פעם באבן היסוד של כל דבר ולא מטפלים בו.

ורד ברמן: אתם יודעים שכל זמן שמנכ"לים ממונים על ידי פוליטיקאים וכל עוד ההנהלה ממונה על ידי המנכ"ל, שקשור לפוליטיקאים.

ורד ברמן: ..

משה כחלון: כל מפלגה חושבת שהיא לעולם לא תתחלף.

ורד ברמן: בהתחלה המנהלים היו קצת יותר ענייניים, אבל בשנים האחרונות אין למנהלים את הכישורים לנהל.

אייל מלובן: לג'ו בראל לא היו כישורים?

אייל מלובן: לקירשנבאום לא היו כישורים?

אייל מלובן: איך את מדברת?

ורד ברמן: לא משנה אם תחליפו את עובדי רשות השידור כי המנהלים יבחרו בתכניות ובאנשים אחרים.

ורד ברמן: גם היום התכניות שבאות מבחוץ הן בלי רייטינג, מבקר המדינה הצביע על כך שהיתה שחיתות והיו בעיות.

ורד ברמן: לא משנה אם אתם תהיו שם ויעיפו 500 עובדים מרשות השידור או לא.

ורד ברמן: הבעיה הרצינית, שלא נוגעים בה, היא המעורבות הפוליטית.

ורד ברמן: הייתי אצל דינור והוא אמר לנו שהפעם תיעשה מהפיכה כזאת, שבשום פנים ואופן המנכ"ל לא יתמנה על ידי הממשלה.

ורד ברמן: את ועדת החינוך של הכנסת הכניסו הרבה יותר לחוק ההסדרים והמעורבות שלה הפעם הרבה יותר גדולה מאי פעם.

ורד ברמן: רוצים להעיף 500 או 1,000 אנשים וגם אנשי האוצר לא יודעים כמה זה יעלה.

ורד ברמן: חוק ההסדרים הוא חוק ציני ואתם רוצים להפוך את הכל על פיו.

ורד ברמן: לדעתי צריך לעשות דיון רציני עד למהות, עד לתחתית.

ורד ברמן: השר כבל, אני מקווה שאתה כן תראה איך הארגון הזה מתנהל לא נכון, בלי שום קשר ל-500 העובדים שרוצים להעיף.

משה כחלון: תודה רבה.

משה כחלון: דוד גלנוס, בבקשה.

דוד גלנוס: כמי שמלווה הרבה מאד הפרטות מטעם ההסתדרות בכל מיני תחומים, אני מאד ממליץ לחברי הוועדה לא לשמוע ולא לקבל מספרים או סכומים של האוצר לאיזושהי הפרטה.

דוד גלנוס: כשעושים הפרטה מתברר שהמספרים שונים, מספר הפורשים שונה לחלוטין והפתרון שונה לגמרי.

דוד גלנוס: כרגע יש עיוות נוראי ברשות השידור ואין ספק שהעובדים יודעים שצריך לעשות תכנית הבראה.

דוד גלנוס: רבותי, אנשי מקצוע צריכים ללוות את כל הרפורמה כדי לעשות תיקונים גם ליוצרים, גם לעובדים וגם מבחינה ציבורית.

דוד גלנוס: אולי באמת תעשו משהו רציני מההתחלה ועד הסוף.

אריק ברנשטיין: יורם ונפתלי הביעו את דעתם של המפיקים, שלמרות שישנה בעיה קשה בנושא הבעיות והכסף, אנחנו מברכים בכל מקרה על הצעד הזה.

אריק ברנשטיין: בחטאיי אני אחראי על ההפקות המיותרות האלה, כמו "מדינת היהודים" "סוף עונת התפוזים" ו"החמישייה הקאמרית", שהפקנו עבור רשות השידור.

אריק ברנשטיין: אין היום תחנה אחת באירופה של שידור ציבורי, שמתנהלת כמו רשות השידור, לא הבי.

אריק ברנשטיין: בי.

אריק ברנשטיין: סי, לא ארטה, לא בדנמרק ולא בנורבגיה.

אריק ברנשטיין: אני יכול להביא נתונים לכל חבר כנסת שזה מעניין אותו.

אריק ברנשטיין: לפחות 60% מההפקות מוצאות החוצה.

אריק ברנשטיין: אם אומרים לחברי הכנסת שהוצאת 50% ממכסות ההפקה המקומית החוצה זה הרס השידור הציבורי, זה בלבול מוח ואני מתנצל על השפה הבוטה.

אריק ברנשטיין: אין דבר כזה בשום מקום בעולם.

אריק ברנשטיין: תודה רבה.

משה כחלון: תודה רבה.

משה כחלון: תמנה עורב, בבקשה.

תמנה עורב: 50% הפקה מקומית שיוצאת מרשות השידור, שגם היא הפקה מקומית, פירושה פיטורי עובדים, שיעברו לעבוד בחברות הפקה חיצוניות ובתנועה סיבובית אנחנו נרכוש מהם את ההפקה המקורית.

תמנה עורב: למה לא להשאיר את זה להפקה מקומית ברשות השידור?

תמנה עורב: קיצוץ האגרה משמעו קיצוץ בהפקות והמשמעות של זה, מן הסתם, היא טלוויזיה פחות מעניינת כי יש שידורים חוזרים.

תמנה עורב: הדבר השלישי הוא שזה לא בית הפקה מול בית שידור, כפי שהציג האוצר.

תמנה עורב: אפשר לעשות גם בית שידור שהוא גם בית הפקה, הפקות משותפות שאפשר יהיה לרכוש תכניות סוגה עילית ממפיקים חיצוניים.

תמנה עורב: בעוונותי אני עובדת במחלקה שרוכשת את התכניות האלה ואני רואה את זה.

נפתלי גליקסברג: את רואה איך לא רכשתם כלום כבר שלוש שנים?

תמנה עורב: צריך שיתוף פעולה.

משה כחלון: תודה.

משה כחלון: השר, בבקשה.

איתן כבל: ראשית, לא תקום שום ועדה.

איתן כבל: חלק ממשבר האוזון הוא מכל כריתת היערות כדי לממן את כל הניירות של הוועדות שהוקמו, ואני לא יכול להיות שותף לזה כשוחר סביבה.

איתן כבל: רשות השידור היא לא רק טלוויזיה אלא גם רדיו, ואני אומר את זה כמי שבראש ובראשונה אוהב רדיו.

איתן כבל: ציינת את כל הערוצים אבל שכחת את ערוץ 88, שהוא אחד הפנינות הכי גדולות שיש בתקשורת הישראלית.

אבישי פלחי: שכחתי, תבורך.

איתן כבל: אדוני היושב ראש, אני מקשיב למה שנאמר ברוב קשב, גם למה שאומרים העובדים, אבל שלא יאמרו לי שנתחיל לבנות את האוניה מהגג.

איתן כבל: זה חייב להיות משולב והא בהא תליא.

איתן כבל: אני אומר את זה לכם כמי שרוצה לראות סרטים טובים.

איתן כבל: אנחנו צריכים לשפר את עצמנו כדי שקודם כל אנחנו נהיה טובים.

משה כחלון: יהיה פה דיון ואם יהיה צורך, יהיה עוד דיון.

משה כחלון: סגן הממונה על התקציבים באוצר, בבקשה.

אתי בנדלר: אני מבקשת שתאמר כמה מילים על נושא חוק ההסדרים.

חיים פרננדס: ההצעה של האוצר מוגשת על סמך המלצות ועדת דינור, שהיו חברים בה יצחק לבני, שהיה מנכ"ל רשות השידור, גיל סמסונוב שהיה יושב ראש, מיכאל שיזף ועוד שלושה נציגים ממשרדי ממשלה.

חיים פרננדס: ההמלצות שלנו הן על סמך ועדת דינור ודוח דינור אומץ בממשלה ברמה הפורמלית.

חיים פרננדס: שנית, נשאלה השאלה איך עומדים במודל הזה בעולם בו אגרות יורדות, עולות ויש שינויים כאלה ואחרים.

חיים פרננדס: מה שיפה במודל הזה, ולא המצאנו אותו כי הוא קיים גם בתחום השידורים המסחריים, הוא שההוצאה הזאת היא באחוזים והיא מותאמת לרמת ההכנסה.

חיים פרננדס: אם רשות השידור/טלוויזיה מכניסים פחות, הם צריכים גם להוציא פחות ויש קורולציה.

חיים פרננדס: אלה לא סכומים שחייבים להוציא גם אם הכנסות רשות השידור נמצאות בתהליך של הפרטה.

חיים פרננדס: המודל לא מדבר על הרדיו.

חיים פרננדס: אנחנו מדברים כרגע על הטלוויזיה וכבודו של הרדיו במקומו מונח.

חיים פרננדס: אין התייחסות לרדיו לא במצגת, לא בהצעת החוק ולא בנייר הכלכלי שהוכן.

חיים פרננדס: לגבי העובדים - ברור ומובן שכדי להגיע למודל הזה, מודל מדורג על פני שלוש שנים, צריך למצמם את מספר המשרות ברשות השידור/טלוויזיה.

חיים פרננדס: העבודה הכלכלית שהוכנה כאן מדברת על 500 משרות.

אלישע שפיגלמן: הוא מדבר על 1,000, למה אתה אומר 500?

חיים פרננדס: אמרתי שהעבודה הכלכלית מדברת על 500.

חיים פרננדס: המודל הכלכלי שהצגנו מטמיע בתוכו צמצום של 500 משרות.

חיים פרננדס: זה לא אומר שחייבים להוציא 500.

חיים פרננדס: יכול להיות שצריך להוציא 600 או 400.

חיים פרננדס: הצגנו אלטרנטיבה איך בעולם ההכנסות של הטלוויזיה אפשר גם לעמוד בעולם הרגולציה והנחנו הנחה של 500 עובדים.

חיים פרננדס: יכול להיות שהמנכ"ל יחליט 600, 400 או 200 וזה כבר עניין שלו איך הוא יודע לעשות שיפטינג בין הוצאות תקורה ושכר לבין הפקות מקומיות.

חיים פרננדס: מי שיקרא את הדוח ויתעמק בו יוכל לראות שיש בו התייחסות להשתתפות האוצר בעלויות הפרישה, כתוב שחור על גבי לבן.

אבשלום וילן: כתוב 100 מיליון אבל צריך חשבון אקטוארי.

אבשלום וילן: האם האוצר מתחייב לכסות את כל ההסדר האקטוארי הקשור בפרישת 500 העובדים?

חיים פרננדס: אנחנו מדברים על 500 עובדים כאלטרנטיבה.

חיים פרננדס: זה לא מחייב.

חיים פרננדס: העלות לפרישת עובד ברשות השידור על סמך נתוני העבר היא כ-200,000 שקל לעובד.

אלישע שפיגלמן: זה ממש לא מדויק, לא קרוב אפילו.

חיים פרננדס: כמו שהצענו בעבר, נשתתף בעלות הזאת.

חיים פרננדס: לידיעתך, בשנים 2003-2005 מאות עובדים ברשות השידור יצאו בכל מיני מסגרות ותהליכים, בתנאים שאושרו על ידי הממונה על השכר ומשרד האוצר העביר עשרות מיליוני שקלים כדי לממן את הפרישה הזאת.

חיים פרננדס: לסיום, רוב האנשים אומרים שהמודל ראוי, צריך לעשות אותו וכן הלאה, אבל הפלטפורמה לא מתאימה, לא מתאים עכשיו.

חיים פרננדס: זאת אמירה שנאמרת תמיד והיא לגיטימית, אבל לא צריך להסתכל על הכלי אלא על התוכן.

חיים פרננדס: אם התוכן נכון ותורם לציבור ולשוק ההפקות המקומיות, נתרכז ונמקד את הדיון בתוכן.

חיים פרננדס: נשמע הערות על המודל ואני מניח שיש מקום לשפר את המודל, אבל לא נדבר על המעטפת.

אתי בנדלר: סליחה, זה לא מה שנאמר.

אתי בנדלר: לא נאמר לא עכשיו אלא נאמר שלא במסגרת חוק ההסדרים.

אחיה גנוסר: אתה מכיר את מצבה הכספי של רשות השידור והבנתי שהמנכ"ל נמצא אצלכם כמעט כל יום לבקש כסף.

אחיה גנוסר: האם הרשות יכולה להתקיים דקה אחרי שהחוק הזה יתקבל?

חיים פרננדס: התשובה לשאלתך היא כן והצגנו את זה בשקף.

חיים פרננדס: אנחנו מוכנים לפתוח את הדיון הבא בשאלה שלך.

משה כחלון: תודה רבה.

משה כחלון: לסיכום הדיון אני רוצה להתייחס לחוק ההסדרים.

משה כחלון: חוק ההסדרים נועד לסייע להעביר חוקים תומכי תקציב.

משה כחלון: הפטנט המקולל הזה, שנקרא חוק ההסדרים, יצא לאוויר העולם בשנת 1984, עם תכנית החירום הכלכלית, כאשר באמת היו חייבים לעשות את זה.

משה כחלון: כל ממשלה חושבת שהיא תשלוט לנצח ולכן היא משאירה את החוק.

משה כחלון: בפעם הקודמת תקפו אותנו על חוק ההסדרים והיום אנחנו תוקפים אחרים על חוק ההסדרים, אבל אני מניח שיימצא לזה פתרון.

משה כחלון: באופן אישי אני לא רואה ברפורמה הזאת חוק תומך תקציב.

משה כחלון: אין לה מקום בחוק ההסדרים.

משה כחלון: למרות זאת יש כאן נושאים כבדים, שעל מנת לסייע לפתרון כולל של הבעיה, אולי בכל זאת צריך לדון בחוק הזה.

משה כחלון: כפי שהתחייבתי בתחילת הדיון, אנחנו נתייחס בכובד ראש לנושא העובדים, התנאים, המשך החיים של רשות השידור ונושא הסכמי הפרישה יהיה תנאי, מבחינתי, לקידום החוק.

משה כחלון: תודה רבה לכולם, הישיבה נעולה.