ועדת הכלכלה, כנסת 17, פרוטוקול מספר 2, 2006-05-22 10:00

משה כחלון: בוקר טוב לכולם.

משה כחלון: אני שמח לפתוח את הישיבה הראשונה של ועדת הכלכלה של הכנסת השבע-עשרה.

משה כחלון: אנחנו נתחיל בהודעות: ועדת הכנסת החליטה על שתי ועדות משותפות לוועדת הכספים ולוועדת הכלכלה.

משה כחלון: כל ועדה תשלח שבעה נציגים.

משה כחלון: במסגרת חוק ההסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2006), התשס"ו-2006, נצטרך למנות שתי ועדות משותפות.

משה כחלון: מי שחבר ועדת הכלכלה, ואיננו חבר ועדת הכספים יכול לקחת חלק בכך.

משה כחלון: הוועדה הראשונה תדון בפרק טז, סעיף 71 – המועצה לענף הלול, ובסעיף 72 – פקודת הדרכים ומסילות הברזל (פינוי מתקני תשתיות).

משה כחלון: עד השעה 15:00 כל אחד מחברי הוועדה יוכל לפנות למנהלת הוועדה ולבקש להיות חבר בוועדה.

קריאה: מה שם הוועדה?

לאה ורון: הוועדה המשותפת לוועדת הכלכלה ולוועדת הכספים, בראשות ועדת הכספים, לסעיף 71 וסעיף 72 מתוך הצעת חוק ההסדרים במשק המדינה.

יורם מרציאנו: זה עבר לוועדה המשותפת?

לאה ורון: זה עבר לוועדה משותפת בראשות ועדת הכספים.

לאה ורון: זו ההחלטה של ועדת הכנסת ושל הכנסת.

משה כחלון: יש כאן הצעה לסדר היום – דיון מהיר לבקשתו של חבר הכנסת אבשלום וילן בנושא העלאת עמלות העובר-ושב של הבנקים ב-5% בעקבות סיום עסקת החבילה שנחתמה בין ועדת הכלכלה והבנקים.

משה כחלון: כידוע לכם, לפני כשנה וחצי הוסכם ביוזמתו של חבר הכנסת גלעד ארדן ויושב-ראש הוועדה דאז השר שמחון דהיום על עסקת חבילה שתבוא במקום החקיקה.

משה כחלון: מועד העסקה הזאת אמור לפוג בימים הקרובים – בתחילת חודש יוני.

משה כחלון: לפיכך, חבר הכנסת וילן ביקש את הדיון הזה.

משה כחלון: לאחר שראינו את מאזני הבנקים, ברור שזה לא מה שהם צריכים כרגע – לא להכניס את היד לכיס האזרח, בבוודאי שלא בתקופה הזאת.

משה כחלון: מיד לאחר שנשמע את המציע, אבשלום וילן, אבקש לשמוע מנציגי הבנקים אם יש אכן כוונה כזאת.

אבשלום וילן: תודה אדוני היושב ראש, ובוקר טוב.

אבשלום וילן: בשיחות טלפוניות שקבלתי הבוקר מנציגי הבנקים, הם הכחישו את הידיעה הזאת בכל מכל, כמובן, ואני מאמין להכחשתם בענין.

אבשלום וילן: בידיעה הסתבר שהם מדברים על ייקור של 5%, אבל גם אם נצא מתוך נקודת הנחה שזה באמת לא קורה, למרות שהעסקה באמת מסתיימת באמצע חודש יוני, אבקש להציג מספר נקודות ברקע הדברים.

אבשלום וילן: אני מוכרח לשבח את העבודה היפה שהכינה מחלקת המחקר של כנסת ישראל.

אבשלום וילן: למי שלא נכח בדיונים בקדנציה הקודמת – שנה שלמה ארך גיבוש ההסכם של שלוש העמלות שהבנקים יכולים לגבות.

אבשלום וילן: הם לא יכולים לתאם ביניהם את העמדות, כמובן, ולכן כל בנק צריך לומר באופן נפרד אם הוא מקיים או לא, אבל באופן עקרוני היתה עמלה של 8 פעולות עד 10 ש"ח בחודש, היתה עמלת ועדת הכלכלה של 18 ש"ח בחודש, והצעות נוספות שהציעו הבנקים.

אבשלום וילן: במאמר מוסגר: לאחר שהחלטנו, התקשרתי ליואב להמן המפקח על הבנקים לספר לו על ה"ויה-דלרוזה" של עצם החתימה שהיה צריך לעבור שם.

אבשלום וילן: ואני אומר שאם אני עברתי את זה, כחבר ועדת הכלכלה וכמי שהתבשל בזה, צא ולמד מה עובר אזרח, שאין לו קשרים, ואומרים לו על כל דבר שכך החליט המפקח על הבנקים.

אבשלום וילן: הבירוקרטיה עדיין בעייתית.

אבשלום וילן: עם זאת, חל בהחלט איזשהו סדר.

אבשלום וילן: אדוני היושב ראש, מעבר לשאלה אם הבנקים מתכוונים להעלות את העמלות, אני חושב שצריך לדון בדיון המהיר מעט יותר לעומק.

אבשלום וילן: במסמך שקבלנו יש כמה עובדות מעניינות מאוד.

אבשלום וילן: כך למשל: שלוש הבנקים הגדולים – פועלים, לאומי ודיסקונט – מהווים ביחד 77% ממחזור העסקאות הבנקאיות.

אבשלום וילן: בישראל יש 34 תאגידים בנקאיים, ושלושה מחזיקים יותר משלושת-רבעי שוק.

אבשלום וילן: לכן, קשה לדבר כאן על תחרות אמיתית, "תחרות משוכללת".

אבשלום וילן: אני רואה כאן נתון מענין נוסף:

אבשלום וילן: בישראל יש 6,722 תושבים לסניף.

אבשלום וילן: לעומת זאת, באמריקה הגדולה והקפיטליסטית יש 3,726 תושבים לסניף.

אבשלום וילן: בכל אירופה זה נע בממוצע על כ-3,000.

אבשלום וילן: ללמדך שהשירות שניתן לאזרח בארץ קטן בכ-50% פר אזרח בהשוואה לעולם המערבי.

אבשלום וילן: בישראל יש מכשיר בנקט לכל 5,000 תושבים לערך, בעוד באמריקה המספר עומד על 800 ובאירופה על כ-1,500.

אבשלום וילן: כלומר, יש כאן בעיה בשירות.

אבשלום וילן: אבל הנושא המענין הוא הנושא הבא: חברת שגיא בצעה סקר מינואר 1999 עד ינואר 2005, במשך שש שנים, ולדבריה מדד המחירים לצרכן עלה ב-7.9%, כאשר מחירי העמלות עלו ב-12.2%.

אבשלום וילן: כלומר, יש כאן עליה ריאלית של יותר מ-4% בהתייקרות העמלות בהשוואה למדד בשש השנים האחרונות, ועל בסיס זה התחילו הדיונים בוועדת הכלכלה.

אבשלום וילן: הבעיה– והבנקים אומרים את זה כל הזמן, והם צודקים בכך – היא שכשבודקים את רווחיות הבנקים רואים שהרווחיות דומה לארצות המערב, ואף נמוכה יותר.

אבשלום וילן: אך בדיון גילינו נתון מעניין, שעולה גם מהנתונים כאן, לפיו הרווחיות שלהם בסקטור העסקי נמוכה מזו שבמערב.

אבשלום וילן: לעומת זאת, הרווחים שלהם מסקטור משקי הבית גבוה יותר בהשוואה למערב.

אבשלום וילן: אם כן, זה אומר שבהשוואה לארצות המערב, המבנה הבסיסי שבו גובים עבור שירותי הבנקאות בישראל הוא מבנה לא נכון ולא בריא לאור הנתונים הללו.

אבשלום וילן: הפרופורציה של משקי הבית בהכנסות הבנק וברווחי הבנק גבוהה משמעותית מהמצב בארצות המערב, וזהו מבנה לא תקין.

אבשלום וילן: יש טבלה ועקומה – כלכלן מקצועי יראה את זה מיד – זה מדהים, וזה קורה כתוצאה מכך שאין בארץ שוק משוכלל.

אבשלום וילן: שלושה בנקים שולטים ברוב המערכת.

אבשלום וילן: התבטאתי פעם לגבי היצירתיות הכרוכה בכל-כך הרבה שמות של עמלות.

אבשלום וילן: אני חושב שהבנקים מקיימים את ההסכם שהם התחייבו לו, אבל לעולם לא תוכל לדעת אם לא קבלת את זה בכל מני מקומות אחרים.

אבשלום וילן: בנוסף, לא נערך שינוי מבני.

אבשלום וילן: אשמח לשמוע שלידיעה שהתפרסמה ב"מעריב" אין ידיים ורגליים, ושאכן מתכוונים לעמוד בהסכמים.

אבשלום וילן: עם זאת, אני בהחלט חושב שאנחנו צריכים להקים כאן צוות משנה של הוועדה, שיישב עם המערכת הבנקאית ועם בנק ישראל, וינסה לגבש המלצות.

אבשלום וילן: בנאום הפתיחה שלך, אמרת שתפקידנו לייצג את האזרחים, את הצרכנים.

אבשלום וילן: הבסיס המבני שבו משקי הבית, האזרחים, משלמים יותר בהשוואה לסקטור העסקי ובהשוואה למקובל במערב, דורש לדעתי בדיקה יסודית ואולי גם שינוי שלנו.

אבשלום וילן: אני לא מחפש כאן פופוליזם או פופולריות גדולה.

אבשלום וילן: צריכה להתבצע כאן בדיקה אמיתית על ידי צוות הוועדה, שייעזר בכלכלנים ובבנק ישראל, וינסה להגיע למסקנות.

אבשלום וילן: אני רוצה לגעת במשהו שהוא אולי ציני, אבל ננסה לעשות אותו במסגרת הסביר: האם שמעת, אדוני היושב ראש, את הסערה שהתחוללה לגבי משכורות הבכירים בבנקים?

אבשלום וילן: כל הארץ רעשה.

אבשלום וילן: אני חושב שהבנקים הגיבו מאוחר מדיי, ולא הבינו שהביקורת הציבורית נשמעת במדינה שיש בה פערים כמעט כמו בעולם השלישי בין משכורות הבכירים לבין שאר הציבור הישראלי.

אבשלום וילן: זהו חוסר רגישות ציבורית מהמעלה הראשונה.

אבשלום וילן: אבל יגידו לי שוב שהם בנקים פרטיים, למרות שזה לא מדויק; יש לי הרבה מה לומר, וזה לא הנושא.

אבשלום וילן: אני אומר דבר אחד, שבהקשר הזה כן מתחבר: לא שמעתי כתוצאה מהרווחיות היפה של הבנקים הצעה אחת המציעה להקל על ציבור משקי הבית, ולו במשהו – אפילו למראית עין.

אבשלום וילן: זה לא קרה.

משה כחלון: חבר הכנסת וילן, הם תורמים 1.2 מיליוני ש"ח לנזקקים, וזאת התרומה שלהם לקהילה.

יורם מרציאנו: ומלווה בקמפיין ענק.

אבשלום וילן: אדוני היושב ראש, אני לא מחפש את הבנקים.

אבשלום וילן: תפקידנו כמחוקקים וכנבחרי הציבור הוא לדאוג לכך שבמדינת ישראל לא יהיו פערים כה גדולים – גם בתנאי תחרות ושוק חופשי – ושנצטרך כולנו לחיות מתרומות ומטובות שיעשו.

אבשלום וילן: בכל הכבוד הראוי, הבנקים צריכים להרוויח, ולהרוויח יפה.

אבשלום וילן: אבל לפני שמרימים לבכיר אחד משכורת, ציפיתי שיבואו ויגידו שבעמלות הציבור יהיה פרומיל אחד.

אבשלום וילן: נראה שאנחנו הולכים גם אל הציבור כי היתה לנו שנה טובה.

אבשלום וילן: לכן הצעתי היא לדון בעמלות, ולהקים ועדת משנה שתבדוק את הושא ותראה למה הפרופורציות הן כאלה והאם אפשר לשנות.

אבשלום וילן: בשורה התחתונה אולי נצליח להקל על האזרחים, בדומה להסדר שעשינו.

משה כחלון: חבר הכנסת כהן, היושב-ראש היוצא, בבקשה.

אמנון כהן: אני רוצה להזכיר שהנושא הזה חשוב מאוד.

אמנון כהן: הוא אכן התחיל בתקופתו של השר שמחון, ולא נחתם למעשה, כי ניצלו את חילופי-הגברי בוועדה.

אמנון כהן: גם בתקופה שלי קיימנו מספר דיונים בנושא.

אמנון כהן: בסופו של דבר חתמו על ההסכם, אך הוא נכנס בפועל ב-1.12.2005.

אמנון כהן: לכן, האמירה לפיה שנה עברה אינה נכונה, כי כל הנושא הזה נכנס לתוקף ב-1.12.2005.

אמנון כהן: אם מדברים על ניסיון של שנה, יש לנו זמן עד חודש דצמבר.

אמנון כהן: לא צריך לנצל את המצב שבו יש בחירות ונבחר יושב-ראש חדש לוועדה, ולצאת בהכרזות כדי לבדוק אם זה מתפתח, ולצאת בהכחשות כאשר נוצר הד ציבורי.

אמנון כהן: אני חושב שלא צריך להגביל את זה בשנה.

אמנון כהן: אדוני המפקח על הבנקים צריך לקבל החלטה, לפיה זה יהיה קבוע, ואלו יהיו העמלות שקבלנו בהסכמה.

אמנון כהן: אני נגד חקיקה; אני מאמין בהסכמות שבין הבנקים, המפקח על הבנקים וועדת הכלכלה – היה כאן משולש של הבנות.

אמנון כהן: צריך לאמץ את ההבנות באופן קבוע – אין שנה, חצי שנה וכולי שבמהלכן אי אפשר להעלות את העמלות.

אמנון כהן: אותו בסיס שגיבשנו חייב להישמר.

אמנון כהן: אנחנו צריכים לקבל החלטה כזאת היום – לשמור את הבסיס הזה, ולא להגביל אותו בשנה או בחצי שנה.

אמנון כהן: אם זה לא יסתדר בהבנות, הגשתי הצעת חוק בנושא הזה.

אמנון כהן: אני לא מאמין בהצעת חוק; אני מאמין שזה יהיה בהידברות.

אמנון כהן: אבל אני מאמין שאם לא תהיה הצעת חוק הנושא הזה לא ייסגר.

אמנון כהן: לכן אני מבקש לקבל החלטה כדי שלא נצטרך להקים שוב ועדות.

אמנון כהן: אני חושב שיש עסקת חבילה, ושהדבר הזה צריך להיות קבוע.

אמנון כהן: זה צריך להיות בסיס כמו חקיקה.

משה כחלון: חבר הכנסת ארדן, בבקשה.

גלעד ארדן: תודה, אדוני היושב ראש.

גלעד ארדן: ראשית, אני רוצה לברך את המציע, חבר הכנסת אבשלום וילן, שיזם את הדיון.

גלעד ארדן: בכנסת הקודמת הייתי מי שיזם את כל הדיון בוועדה הזאת, בשיתוף חבר הכנסת שמחון.

גלעד ארדן: תיקון אחד, אדוני היושב ראש: אני התנגדתי לעסקת החבילה.

גלעד ארדן: אני לא חשבתי שזה דבר נכון לחתום עם הבנקים על איזשהו הסכם, שבסופו של דבר יכול לבוא על חשבון הצרכנים.

גלעד ארדן: בנוסף, קשה לנו לאכוף הסכמים כאלה.

גלעד ארדן: בנוסף, אנחנו לא תמיד יודעים מי יהיה יושב ראש הוועדה, ואלו פרצות הבנקים ימצאו.

גלעד ארדן: לכן העדפתי שהשינויים שאנחנו צריכים להוביל יהיו שינויי חקיקה, ואני עדיין חושב כך היום.

גלעד ארדן: זהו התפקיד של הכנסת כלפי הציבור.

גלעד ארדן: אם אנחנו חושבים שיש כשל שוק או איזשהן טעויות או דברים לא נכונים במבנה הכלכלי של מדינת ישראל, אנחנו צריכים לנסות ולשפר את החקיקה.

גלעד ארדן: כולנו מסכימים שיש כשל שוק בנושא התחרות בתחום הבנקאות.

גלעד ארדן: העובדה שרוב השוק מרוכז אצל שניים-שלושה בנקים היא זו שמובילה לכל העמלות האלה ולכל התופעות שאנחנו מכירים בבנקאות הישראלית.

גלעד ארדן: עם כל הכבוד, הפסקתי להאמין לבנקים.

גלעד ארדן: כיהנתי כחבר ועדת הכספים בקדנציה הקודמת, והבנקים באו בהתחלה ואמרו: אם ייקחו מאתנו את קופות הגמל ואת קרנות הנאמנות, אוי ואבוי מה שיהיה.

גלעד ארדן: נורא ואיום.

גלעד ארדן: לאחר מכן הם אמרו: אם לא נקבל עמלות הפצה מה יהיה.

גלעד ארדן: בנוסף, איימו שיהיה גל פיטורין המוני.

גלעד ארדן: אז יצא טוב שהוועדה מתכנסת ביום שבו התפרסמו הנתונים ביחס להעסקת כוח אדם בבנקים.

גלעד ארדן: מסתבר שמאז הפרדת הקופות והקרנות כוח האדם עלה, ולא ירד.

גלעד ארדן: הערה נוספת, אדוני היושב ראש: לצערי הרב, כנראה שהבנקים לא מתייחסים מאוד ברצינות לדיון שמתקיים כאן היום.

גלעד ארדן: כי כשרצו לקחת מהם את הקופות והקרנות, כל המנכ"לים והיו"רים הגיעו לישיבות ועדת הכספים, ישיבה אחר ישיבה.

גלעד ארדן: גם בכנסת הקודמת, כשהם הבינו שוועדת הכלכלה מטפלת ברצינות בנושא, הגיעו לכאן מנכ"לי הבנקים.

גלעד ארדן: לכן, אני ממליץ לך לקבל את הצעתו של חבר הכנסת וילן.

גלעד ארדן: כדי שהבנקים יבינו שלא מדובר בישיבה חד פעמית אלא בכוונה רצינית של הוועדה לעסוק בנושא הזה לאורך כל תקופת כהונתה ולעקוב אחר המתרחש, כדאי שתהיה ועדת משנה לענין עמלות הבנקים.

גלעד ארדן: זהו נושא סבוך ומורכב, וכדאי שהיא תבחר צוות מתוך חברי הוועדה, שיישב באופן קבוע עם המפקח על הבנקים, עם הממונה על ההגבלים העסקיים ועם הממונה על הגנת הצרכן במשרד התמ"ת, ויעקוב יחד אתם אחרי מה שקורה בבנקים.

גלעד ארדן: אני רוצה לבקש בקשה.

גלעד ארדן: כפי שאמרתי, התנגדתי לעסקת החבילה שהושגה כאן בפעם הקודמת, כי אני לא חושב שאפשר לקבוע לציבור הצרכנים מצב שבו אדם ישלם תשלום קבוע עבור העמלות שגובים ממנו בבנק.

גלעד ארדן: בכלל, אני נגד המודל הישראלי, שבו אתה צריך לשלם עמלה עבור כל פעם שבה הפקיד שואף אוויר או מוציא אוויר.

גלעד ארדן: בתפיסה שלי, בנק צריך להרוויח מהפער בין הריבית שהוא משלם על כסף שאתה מפקיד אצלו לבין הריבית שהוא גובה ממך כשאתה לוקח ממנו כסף.

גלעד ארדן: זה מה שהוא צריך להרוויח.

גלעד ארדן: הוא צריך להרוויח הרבה יותר מהמגזר העסקי.

גלעד ארדן: אצלנו זה הפוך.

גלעד ארדן: לא במקרה אחוז הרווחיות של הבנקים ממשקי הבית גבוהה כל כך.

גלעד ארדן: כי אצלנו בבנקים אתה אף פעם לא יודע על מה גובים ממך.

גלעד ארדן: כל הרעיונות שעלו כאן בפעם הקודמת התמסמסו.

גלעד ארדן: דיברנו על כך שיודיעו ללקוחות אחת לחודש כמה גבו מהם על עמלות.

גלעד ארדן: דיברנו על כך שהמפקח על הבנקים יבוא אחת לחצי שנה וייתן לנו דוח.

יואב להמן: אתם לא הייתם כאן, לא אני.

גלעד ארדן: הדיון על עמלות הבנקים התקיים לפני שנתיים.

גלעד ארדן: פניתי אז גם אליך וגם אל דרור שטרום, הממונה על ההגבלים העסקיים, ובקשתי שתתנו לנו רעיונות לחקיקה.

גלעד ארדן: אמרת אז: חסרות לי סמכויות.

גלעד ארדן: אני רוצה לפקח על העמלות כדי שלא יפתיעו אותי עם העלאה של עמלת שורה או עמלות אחרות, אבל אין לי סמכות.

גלעד ארדן: תנו לי סמכות.

גלעד ארדן: אז אנחנו מוכנים לתת לך סמכות.

גלעד ארדן: אבל כדי לגבש את זה, צריך איזשהו צוות שיחליט שוועדת הכלכלה הולכת כאיש אחד על כמה יוזמות חקיקה – אם זה להקל על מעבר בין בנק לבנק, כך שאדם שסוגר חשבון לא יצטרך להעביר את כל הוראות הקבע וכרטיסי האשראי; הבנק יצטרך לעשות זאת, כפי שזה קיים היום בחברות הכבלים והלוויין.

משה כחלון: אחרת איך יישארו 77% אצל שלושה בנקים?

משה כחלון: אם תהיה ניידות, זה לא יישאר שם.

גלעד ארדן: אני לא חושב שצריך להצמד דווקא לעסקת החבילה שהושגה בפעם שעברה.

גלעד ארדן: הייתי מציע להקים צוות שיישב עם הבנקים, יעקוב ויפקח, ובמקביל יישב עם הרגולטורים מטעם המדינה, ויגבש כמה הצעות חקיקה שהוועדה תגבש כאיש אחד, ותעודד את התחרות בתחום הבנקאות.

גלעד ארדן: זה הדבר היחיד שיוביל לירידת העמלות.

גלעד ארדן: משפט אחרון, ואבקש את התייחסות הבנקים לענין: בשבוע האחרון פורסם שהבנקים גובים עמלות מכספי הרנטות שמקבלים ניצולי השואה.

גלעד ארדן: כידוע, ממי שמקבל כסף מחו"ל גובים עמלה – גם המרה על המט"ח וגם עמלת העברה.

גלעד ארדן: מסתבר שגם מאותם אומללים, שמקבלים כמה גרושים מגרמניה, הבנקים גובים את עמלת המינימום, כי הסכומים שלהם קטנים לפעמים.

גלעד ארדן: גם לגביהם הבנקים לא מוותרים וגובים עמלת מינימום.

גלעד ארדן: הייתי מבקש את התייחסות הבנקים – לא בהכרח כאן, אבל כנקודה למחשבה – כי באופן אישי אני מתכוון לטפל בנושא.

יצחק זיו: ראשית, אני מברך את חבר הכנסת וילן על ההצעה שהועלתה לדיון מהיר.

יצחק זיו: אבל אני יכול להציע לבנקים להעביר חלק גדול מרווחי הבנקים לעידוד הצמיחה והתעשיה, המופנית לייצור.

יצחק זיו: באופן הזה, זה לא ייראה כתרומה, אלא עידוד הצמיחה.

יצחק זיו: זו נקודה שאני מבקש מהבנקים לחשוב עליה.

יצחק זיו: תודה.

יורם מרציאנו: ראשית, אי מברך על היוזמה של חברי חבר הכנסת אבשלום וילן.

יורם מרציאנו: אני חושב שבישיבתנו הראשונה, אין יותר נכון מלעסוק בענין שחשוב לצרכן, כי זו היתה הצהרת הכוונות שלך בישיבה הראשונה, בה הודעת שכל מה שיעניין אותך הוא בסופו של דבר הצרכן.

יורם מרציאנו: אני כבר רואה שעל שולחננו מונחת הצעה ביחס לבנקים בישראל.

יורם מרציאנו: כנראה שהם הפסידו כל כך הרבה כסף, עד שלא נותרה ברירה אלא להגיע שוב לכיסו של הצרכן, ולהעלות את עמלות השורה ואת העמלות ב-5% נוספים.

יורם מרציאנו: בסופו של דבר, זה לא פוגע באנשים העשירים, באותן משפחות שמנהלות את המדינה.

יורם מרציאנו: בסופו של דבר, זה פוגע בנו, באנשים הקטנים ובמשפחות שאנחנו אמורים לתת להן כאן תשובה.

יורם מרציאנו: אני בהחלט מקבל את הצעתו של חברי חבר הכנסת גלעד ארדן, להקים ועדת משנה של ועדת הכלכלה, שתלווה את הבנקים בנושאים הקשורים לעבודת היומיום.

יורם מרציאנו: עם כל הכבוד, יש ועדות משנה נוספות בבית הזה, ובנק ישראל הוא לא מונופול שלא צריך פיקוח.

יורם מרציאנו: אני בהחלט חושב שזה חלק מתפקידה של ועדת הכלכלה.

יורם מרציאנו: אני מברך על הדיון הזה.

אבשלום וילן: הוועדה שאני הצעתי תטפל בכל נושא עמלות הבנקים.

אבשלום וילן: היא תעבוד בשיתוף פעולה עם בנק ישראל.

יורם מרציאנו: בוודאי, ושיהיה לנו בהצלחה.

חנא סוייד: גם אני מברך את עמיתנו על הבאת הנושא הזה לדיון מהיר.

חנא סוייד: בנוסף, אני מברך על עבודת המחקר הרצינית שנעשתה כאן.

חנא סוייד: אני מצטרף להצעה של עמיתיי להקים ועדת משנה, שתעקוב עם הזמן על נושא העמלות.

חנא סוייד: אני רק רוצה לומר כאן שאם הכוונה שלנו היא לדאוג לצרכן, ובעיקר לצרכן קטן – כי כולנו יודעים מניסיוננו, שצרכנים גדולים בבנקים מצליחים להסתדר עם הבנקים ומי שאוכל אותה בסופו של דבר הוא האזרח הפשוט, שאין לו מיליונים.

חנא סוייד: אלה הם משקי הבית, האנשים הרגילים.

חנא סוייד: חברות ועסקים גדולים מצליחים עם הבנקים, ודווקא מי שצריכים לשלם יותר מצליחים לשלם פחות בשל היקף הפעילות שלהם.

חנא סוייד: לכן אני רואה שהמעורבות שלנו בענין הזה היא נטו לטובת האזרח ולטובת משקי הבית, אנשים שחיים ממשכורת.

חנא סוייד: לכן חשוב שתהיה לנו ועדה.

חנא סוייד: במסגרת הוועדה הזאת, אני חושב שאנחנו צריכים לחשוב איך לעודד את התחרות בין הבנקים.

חנא סוייד: הרי אנחנו יודעים שאין תחרות בין הבנקים בשל תנאים והסכמים שלא מאפשרים יצירת תחרות.

חנא סוייד: אני חושב שוועדת המשנה הזאת לא צריכה לקבוע עמלות ספציפיות, אלא לתת הוראת תקרה, ולאחר מכן לאפשר תחרות בין הבנקים.

חנא סוייד: אולי זאת לא השיטה המתאימה, אבל חשוב לחפש דרך כדי לעודד את התחרות בין הבנקים.

חנא סוייד: אחרת, אין כל סיכוי לקיומה של תחרות.

גלעד ארדן: הרשה לי לתקן אותך: לדעתי, חברי כנסת לא יכולים לקבוע את גובה העמלות.

גלעד ארדן: אתה יכול לשבת עם אנשי המקצוע, הרגולטורים, לבחון אתם כשלי שוק, ולהחליט שאתה מתערב בחקיקה בתחומים מסוימים ונותן להם יותר סמכויות.

גלעד ארדן: אבל אני לא חושב שיש תקדים, לפיו חברי כנסת יקבעו אלו עמלות הציבור ישלם.

חנא סוייד: אני לא מתכוון לקבוע עמלות, אלא לכך שבמסגרת ועדת המשנה שאנחנו מציעים תישקל האפשרות של עידוד התחרות.

משה כחלון: תודה רבה.

משה כחלון: לאחר שחברי הכנסת סיימו את דבריהם, אשנה שוב את סדר הדוברים.

משה כחלון: זאת משום שכל חברי הכנסת דיברו על פיקוח ועל הקמת ועדה מפקחת, ונמצא כאן אתנו המפקח על הבנקים, שמקבל משכורת – אומנם לא כמו זיו, אבל הוא מתפרנס מזה.

משה כחלון: לכן הייתי רוצה לשמוע ממך, המפקח על הבנקים, איפה אתה בכל הסיפור.

יואב להמן: ראשית, שלום לכולם וברכות לוועדה וליושב ראש.

יואב להמן: כמפקח, יצא לי לעבוד עם שני יושבי ראש ועדת הכלכלה, וכעת עם השלישי.

יואב להמן: יש קשרים הדוקים בין ועדת הכלכלה לבין הפיקוח על הבנקים, ואנחנו שומעים ומקבלים עצה.

יואב להמן: אנחנו נידברים עם הוועדה בכל פעם שזה רלוונטי.

יואב להמן: בזמנו היתה ועדת משנה לענייני בנקאות.

יואב להמן: אני לא הייתי רוצה ועדה לענייני עמלות.

יואב להמן: במיקרו, אני חושב שזה לא יהיה נכון שהוועדה, אני או הממונה על ההגבלים ינהלו את הבנקים ברמה הפרטנית עד כדי עלות של כל שירות – ואני לא חושב שיש רצון כזה לפי הקונספט של אף אחד מאתנו – אלא להידרש לנושאים רחבים יותר.

יואב להמן: הטיפול של ועדת הכלכלה בנושא העמלות בכלל בזמנו היה טיפול נרחב.

יואב להמן: כפי שראיתי בסקירה של מחלקת המחקר של הכנסת, הקמנו ועדה לבחינת הנושא הזה, וגיבשנו קריטריונים לגבי העיתוי שבו נתערב ולא נתערב כרגולטור.

יואב להמן: אין לנו סמכות ישירה – לא הוסמכנו על ידי המחוקק, גם לא אחרי הטיפול של ועדת הכלכלה – אבל אנחנו נידברים באופן עקיף עם המפקחת על המחירים במשרד התמ"ת לגבי דברים שלדעתנו דורשים תיקון.

לאה ורון: אדוני המפקח על הבנקים, אולי תסביר לחברי הכנסת החדשים את המעמד שלך מול המעמד של המפקחת על המחירים וחוק הפיקוח על מצרכים ושירותים, והאפשרות לפקח על העמלות.

יואב להמן: אני מפקח על הבנקים, ואני מופקד על הפיקוח על יציבותם, ניהולם התקין ואכיפת חוקים שונים, לרבות חקיקה של יחסי בנק-לקוח.

יואב להמן: הוגנות ביחסי בנק-לקוח היא גם חלק מאחריותי ותפקידי, ואני רואה בכך חשיבות רבה.

יואב להמן: הפיקוח על מחירים לא הופקד כרגע אצל הרגולטורים הספציפיים, אלא מרוכז – הפיקוח עצמו, על המחירים הספציפיים – במשרד התמ"ת.

יואב להמן: מעמדי שם הוא כמעמדו של כל אזרח, פחות או יותר, אם כי הם יותר קשובים לנו בבחינת נותן עצה.

יואב להמן: אבל הניסיון שלנו הוא כזה שעצותנו בדרך כלל התקבלו, והיה תיאום טוב עם הפיקוח על המחירים שם.

יואב להמן: אני רוצה לחזור לנושא של עסקת החבילה.

יואב להמן: בזמנו, לא ראינו את נושא עסקת החבילה כדבר מצומצם.

יואב להמן: לא הייתי מצמצם היום את עסקת החבילה לרמה המאוד צרה של עמלות או חבילה כזו או אחרת.

יואב להמן: אנחנו ראינו בעסקת החבילה מנוף גם לקידום נושאים מובנים ובסיסיים בהוגנות ובתפקוד הזה של עידוד התחרות לטובת הלקוח.

יואב להמן: לכן, למרות שהמועד כן הסתיים או לא הסתיים, הרכיבים הקבועים של עסקת החבילה – כך למשל, רכיב מרכזי של הקלת המעבר מבנק לבנק – עוגנו אצלנו בהוראות הפיקוח על הבנקים, והם אינם רכיב חולף אלא קבוע, שיישאר, ואנחנו לא מתכוונים לשנות אותם.

יואב להמן: עסקת החבילה היתה הזדמנות טובה לקדם את זה, אבל זהו רכיב ששקדנו עליו ויישמנו אותו בחבילה הזאת.

יואב להמן: הוא כולל הסדרים רבים, לרבות אותו הסדר לפיו הלקוח יכול להסמיך את הבנק שאליו הוא עובר, ולהורות לו להעביר אותו.

יואב להמן: הבנק יעשה עבורו את כל הפעולות, למעט אולי החלטות קרדינליות שהלקוח חייב לקבל.

יואב להמן: אבל כל ההחלטות הטכניות, כל הטרדה הטכנית של ההעברה – הוראות קבע וכל הדברים האלה – יכול הבנק המקבל לעשות ולהעביר אותו.

גלעד ארדן: זה כבר בתוקף?

יואב להמן: כן, זה בתוקף מחודש דצמבר.

משה כחלון: לכן לא יודעים את זה.

גלעד ארדן: נכון, כי לבנקים אין אינטרס לפרסם את זה.

גלעד ארדן: הם לא רוצים שיעברו מהם.

גלעד ארדן: זו הפעם הראשונה שבה אני שומע את זה.

משה כחלון: כשהבנקים רוצים באמת למשוך את הלקוחות עם תוכנית חיסכון חדשה, הם מוציאים עשרות מיליונים.

יואב להמן: אני יודע על פרסומת של בנק אחד לפחות – ואני לא רוצה לעשות כאן פרסומת – שהכריז על כך שהוא יעשה עבור הלקוח את כל העבודה.

יואב להמן: מעבר לכך, דעו לכם – ומבחינתי, שזה יתפרסם – שההוראה הזאת בתוקף.

יואב להמן: זו הוראה חדשה, והיא מורכבת מאוד.

יואב להמן: אני מתכוון לוודא שהיא אכן מיושמת בכל רכיביה, אבל אם יש בעיות אני אשמח לשמוע, משום שההוראה נועדה להוריד מהלקוח את הנטל הטכני, את בלבול המוח ואת הקושי.

יואב להמן: מעבר לכך – וזה כן כלול בנושא החבילה – קבענו שלא יהיה מחסום מעבר של מחיר.

יואב להמן: במקרה שהלקוח עובר, והעמלות המסתכמות של המעבר יקרות מדיי, הבנקים הסכימו שהדבר הזה לא יהווה מחסום, וקבעו סכום גלובלי עליון של עלות המעבר לכל לקוח.

יואב להמן: זה מעבר לכיסוי הוצאות ישירות של הבנק.

לאה ורון: מה גובהו?

יואב להמן: 40 ש"ח.

יואב להמן: אבל מעבר לכך, אם יש עלות של תשלום לברוקר בחו"ל, להעביר את התיק וכדומה, את זה הוא יכסה.

משה כחלון: על מנת למקד את הדיון, אני רוצה לשאול: הרי אנחנו יודעים שאין תחרות בין הבנקים באופן מעשי.

משה כחלון: אולי היא קיימת באופן פורמלי, אבל באופן מעשי היא לא קיימת.

משה כחלון: מדוע אינכם חושבים על פיקוח מחירי העמלה?

משה כחלון: השאלה השניה: סיפרת לנו כעת על הסידור החדש הזה, שמאפשר להעביר חשבון מבנק לבנק, שהכל פתוח ושיש שחרור כבלים.

משה כחלון: לא ידעתי על כך, וגם חבר הכנסת ארדן לא ידע על כך.

משה כחלון: אני רוצה לשאול אם יש שינוי בניידות המעבר מבנק לבנק בתחום משקי הבית, מאז כניסתה לתוקף של ההוראה החדשה?

גלעד ארדן: למה אתה לא חושב שמתפקידך להביא את זה לידיעת הציבור?

גלעד ארדן: אם כבר השגת הישג כזה, כדאי שהציבור יידע.

גלעד ארדן: האם נמתין לכך שהבנקים יואילו בטובם לפרסם את העובדה שקל יותר לעבור ביניהם?

קריאה: זה היה בעיתונים.

גלעד ארדן: ראשית, אשמח לקבל תשובה מהמפקח על הבנקים.

גלעד ארדן: שנית, זהו תפקידנו, כמדינה, להביא את הענין לידיעת הציבור.

גלעד ארדן: אדוני המפקח, לפני שנתיים המלצת כאן בוועדה שעמלת השורה תוכנס לפיקוח שלך.

גלעד ארדן: הסברת כעת יפה מאוד שהסמכות עדיין נתונה למפקחת על המחירים במשרד התמ"ת.

גלעד ארדן: למפקחת על המחירים אין יחסי עבודה שוטפים ויומיומיים עם הבנקים.

גלעד ארדן: האם אתה עדיין סבור שנכון שהפיקוח על המחירים הללו יעבור אליך, ואם כן, במידה ותוגש הצעת חוק כזאת על ידי ועדת הכלכלה, האם תציע לממשלה לתמוך בה?

יואב להמן: ביחס לשאלה הקודמת: לא הסתרנו זאת; להפך – בצענו קמפיין גדול של הקלת המעבר.

יואב להמן: אין לנו נתונים ביחס להיקף ההעברות מבנק לבנק, אבל אני חייב לומר לוועדה שאני רואה חשיבות לא רק במעבר עצמו.

יואב להמן: ההוראה הזאת טובה לכאורה ללקוח כיוון שהיא משחררת אותו מבלבול שכל, אבל אני סבור שהרבה מאוד לקוחות שלא עוברים ייהנו גם הם מההוראה הזאת, כיוון שהבנקאי שלהם יודע שהם יכולים לעבור.

יואב להמן: עצם הידיעה שהם יכולים לעבור ושהם לא שבויים שלו – זה לא קשה להם – תגרום לבנקאי שלהם להתמודד עם ההצעות האלטרנטיביות של הבנקים המתחרים לטובת התחרות ולטובת הלקוח.

יואב להמן: לגבי עסקת החבילה: בעסקת החבילה בוטלה עמלת השורה למשקי הבית.

יואב להמן: אין עמלת שורה בכלל למשקי הבית, כך שאין לי על מה לפקח בהקשר הזה.

גלעד ארדן: אין עמלת שורה כי יש סכום גלובלי.

גלעד ארדן: זה בתוך הסל של העמלות.

יואב להמן: היתה החלטה על עסקת החבילה, ובאיזשהו שלב ברח לי שלום שמחון, ברח לי הממונה על ההגבלים, ונשארתי לבד עם עסקת החבילה.

יואב להמן: עם זאת, יישמנו אותה.

יואב להמן: המשכתי בקשר עם הבנקים, ויישמנו אותנו.

יואב להמן: לא זו בלבד, אלא שינינו בה רכיבים כאשר הגענו למסקנה שהם לא טובים ושאם לא ניישם את העקרונות שלהם תהיה לנו בעיה בהמשך.

יואב להמן: אחד הרכיבים המרכזיים, אותו אני רוצה להדגיש – והוא רכיב קבוע בעיניי, שלא ייגמר עם עסקת החבילה בשום מועד, והדגשתי זאת בפני הוועדה חזור והדגש גם בזמנו – הוא הרכיב של "שלם כפי שצרכת".

יואב להמן: כלומר, שתהיה גם החלופה של pay as you go, כדי שללקוח תהיה השוואה לחבילות.

יואב להמן: אחרת, מתחילים לבלבל – וראינו זאת בכבלים ובשירותים שונים של חבילות שונות, שלא מאפשרות להשוות מחירים.

יואב להמן: אנחנו עמדנו על כך שיהיה גם תשלום לפי צריכה, ובתוך המסלול הבסיסי הזה קבענו גם את קיומו של מסלול שבו לקוח עם מעט פעולות ישלם את התשלום המינימלי.

יואב להמן: באופן הזה, לכל אזרח, גם מעוט-יכולת, תהיה אפשרות לממש את הזכות הבסיסית של חשבון בנק, אם הוא צריך, כולל לקוחות ביטוח לאומי וכל לקוח אחר.

גלעד ארדן: אבל זה לא קיים היום, נכון?

יואב להמן: זה קיים.

יואב להמן: זה מינימום של עשרה שקלים, כאשר נכללת בכך רשימה של פעולות.

יואב להמן: אם אתה עושה את כל הפעולות כמו משיכה בבנקט והעברה, זה באמת מסתכם בכשמונה פעולות.

יואב להמן: אם אתה מבצע פעולות אחרות בעו"ש – אם אתה מוציא ידנית מול פקיד – זה יכול להיות קצת פחות.

גלעד ארדן: זה חל על כל הבנקים?

יואב להמן: זה חל על כולם.

יואב להמן: כולם מיישמים את זה.

יואב להמן: לכן הרכיבים הקבועים האלה הם רכיבים שיימשכו, ולא ייפסקו.

יואב להמן: לא ידוע לי על הכוונה לייקר עמלות, ואף בנק לא הודיע לי על כך.

יואב להמן: צריך להודיע לי; אני לא מפקח על העמלות, אבל צריך רק להודיע לי על כוונה לייקר עמלות, ובינתיים אף בנק לא הודיע לי על כך, כך שלמעשה הדיון הזה הוא בבחינת הקדמה רפואה למכה.

אבשלום וילן: על הוזלת העמלות הם לא צריכים לדווח לך.

יורם מרציאנו: למה שלא נבטל את העמלה כולה?

יורם מרציאנו: הרי זה לא משמעותי לגביהם.

גלעד ארדן: האם יש לך סמכות לבקש את ביטולן של עמלות מינימום לסקטורים מסוימים, כמו הצעתי ביחס לניצולי שואה, שמשלמים עמלות מינימום?

יואב להמן: בעיניי, לא.

יואב להמן: אם המחוקק רוצה לקחת את הסמכות הזאת – וגם בכך אני מסתפק – זה בידכם.

יואב להמן: זה לא בידי, ולא סביר שיהיה סבסוד של סקטור כזה או אחר בהוראת מפקח ולא בהוראת מחוקק, במטרה להיטיב עם סקטור מסוים, גם אם זה מאוד מוצדק.

גלעד ארדן: למה זה לא סביר?

אבשלום וילן: כבוד היושב-ראש, עשרה שקלים בחודש צריך היה לתת ביטוי לדברים מן הסוג שחבר הכנסת ארדן מעלה.

אבשלום וילן: צריך להבין שההתערבות כאן בחקיקה ביחסים מסחריים בעייתית מאוד.

אבשלום וילן: אזכיר לכולם את הרציונל – וחבר הכנסת ארדן הציג ביושר את העובדה שהוא התנגד לכך – אבל דעת הוועדה היתה שהולכים בהבנה, ולא בחקיקה, לעמלה מינימלית של עשרה שקלים, והיא מביאה לידי ביטוי את כל הדברים שהזכיר כאן חבר הכנסת ארדן.

אבשלום וילן: תחשוב על זה – אתה הליכוד, לא אני.

גלעד ארדן: עובדה היא שעסקת החבילה הזאת לא מונעת מהם לגבות עמלות מניצולי שואה – זה לא כלול בעשרה שקלים.

גלעד ארדן: מלבד עשרה שקלים, מי שמקבל רנטה מגרמניה עדיין משלם עמלת המרה ועמלת העברה מינימלית.

גלעד ארדן: אז לא פתרנו עדיין את הבעיה של הסקטור החלש.

משה כחלון: אני חושב שהמדינה שלנו תפשוט רגל מבחינה ערכית ומוסרית אם היא תחוקק חוק כזה, כי אוי ואבוי לנו אם אנחנו צריכים לכפות על הבנקים לרחם על המסכנים האלה, שמקבלים את אותם 300-400 יורו על הסבל שהם סבלו בשואה.

משה כחלון: אני חושב שזאת בושה וחרפה.

יואב להמן: אני מוכרח לנצל את הופעתי כאן בוועדה בעיתוי הזה:

יואב להמן: אנחנו עומדים פחות מחודשיים לפני כניסתו לתוקף של איסור החריגה בחשבונות העו"ש.

יואב להמן: אני רוצה לקרוא לציבור לנצל את מעט הזמן שנותר כדי להסדיר את הדברים.

יואב להמן: הבעיה לא תיעלם מאליה.

יואב להמן: מי שיהיה תחת לחץ בימים האחרונים של חודש יוני, יקבל הסדרים פחות טובים בבנק שלו או בבנק אחר מאשר אם ידאג לענייניו היום.

יואב להמן: לכן חשוב שהלקוח ייקח בחזרה את המושכות על ניהול ענייניו הכספיים, יגיע לבנק, יתמודד עם הבעיה, יסכם על המתכונת שבה הוא יוצא מהחריגה – כל זאת כדי שלא להגיע למצב שבו מגדילים לו את המשיכות לעתיד.

יואב להמן: זהו דבר חשוב מאוד היום.

יורם מרציאנו: תגדילו לו את העמלה ותנו לו להיות ב'אובר'.

יורם מרציאנו: לא יקרה שום דבר.

משה כחלון: לאחר ששמענו עד כמה הקלו עם האזרח הקטן ועד כמה סייעו השינויים לחייהם של האזרחים, אבקש לשמוע מהמועצה הישראלית לצרכנות, כנציג הציבור הצרכני, האם הציבור הרגיש בהקלה הזאת, או שזה רק לצורך הפרוטוקול.

זאב פרידמן: תודה על זכות הדיבור.

זאב פרידמן: ראשית, אנחנו מברכים על עצם הדיון הזה.

גלעד ארדן: אין עדיין יושב-ראש?

זאב פרידמן: אין עדיין - - - בהליכי בחירה.

גלעד ארדן: כמה זמן ראש הממשלה משאיר את הצרכנים בלי - - -

זאב פרידמן: אנחנו ממתינים לכך שמישהו יבקש רציפות.

זאב פרידמן: יש הצעת חוק המועצה הישראלית לצרכנות, וצריך שחברי הכנסת וועדת הכלכלה יבקשו להחיל עליה רציפות.

זאב פרידמן: במילא, זה יוגש לקריאה שניה ושלישית.

לאה ורון: לא ניתן להחיל על ההצעה את דין הרציפות, שכן ההצעה הוצעה על ידי חבר-הכנסת ברונפמן.

זאב פרידמן: יחד אתו חתומים 30 חברי כנסת נוספים.

אבשלום וילן: אני כמעט בטוח שאני חתום.

אבשלום וילן: עו"ד פרידמן, אם אני בין 30 החותמים, אין לי בעיה להמשיך את זה.

זאב פרידמן: כמדומני שכן.

זאב פרידמן: לעצם הענין: אני מבקש לציין שזה לא מתייחס לבנקים בלבד, אלא לכלל התאגידים הבנקאיים.

זאב פרידמן: זאת משום שרק לאחרונה התבשרנו על כך שחברות כרטיסי האשראי העלו את העמלות השכיחות – מה שאנחנו מכנים "עמלות השורה" המתנהלות שם – ב-5%-8%.

זאב פרידמן: כלומר, מדובר כאן בתופעה.

זאב פרידמן: אנחנו מנסים כל הזמן לדבר על הסימפטום, שהוא העמלות, אבל זה רק סימפטום.

זאב פרידמן: התופעה עצמה היא היעדר תחרות.

זאב פרידמן: הבעיה היא שאנחנו מגבירים את התחרות מספר שנים, אבל התוצאה היא שהתחרות לא מתקיימת.

זאב פרידמן: לכל פורום שיוקם צריכה להיות האפשרות להמליץ לכל הפחות על התערבות חקיקתית במקום שיהיה בכך צורך, ולקחת את הנושא בצורה מאסיבית מבלי להותיר זנבות.

זאב פרידמן: זאת משום שפותחים את אפשרות המעבר מבנק לבנק, אך אנחנו שוכחים את העובדה שיש עכבות מנטליות ואנשים שפוחדים להראות את הפרצוף שלהם בפני מנהל הבנק שלהם.

זאב פרידמן: יש מי שיש להם שם חובות, ויש מי שחוששים שאם הם ינסו לעבור בנק – אותו בנק שכבר רכש את הבנק למשכנתאות כבר "יראה" להם בתחום המשכנתאות.

זאב פרידמן: כלומר, זה לא מספיק.

זאב פרידמן: צריך באמת לבצע מחשב כולל, שיבדוק את מכלול השיקולים ומכלול המיגבלות, ורק לאחר מכן למצוא את התוכנית שתגביר את התחרות.

משה כחלון: כלומר, כרגע לא חשים שום שינוי בשטח.

זאב פרידמן: לא זו בלבד שלא מרגישים שינוי; אנחנו רואים שהבנקים ממשיכים בדרכם הלאה והלאה, ואותם צרכנים – בדיוק מי שזקוקים לעזרת המחוקק – לא מצליחים ליהנות גם מאותם פירורים שכן קיימים בתוך השוק.

משה כחלון: מר רונן רגב, בבקשה.

משה כחלון: אבקש שתציין בדבריך את אופי התלונות שמתקבלות אצלכם בנושא הזה.

רונן רגב-כביר: שמי רונן רגב-כביר, ואני מנהל התחקירים בארגון "אמון הציבור" – עוד פועל יוצא של הצעת המועצה לצרכנות, אבל זה כבר סיפור אחר.

רונן רגב-כביר: יש הרבה תלונות שעוסקות בחוסר מידע, בחוסר שקיפות ובקשיים מול בנק לגבי מוצרים שרק בדיעבד מתבררים כל מני תנאים לגביהם – פיקדון, הלוואה וכן הלאה.

רונן רגב-כביר: יש הרבה מאוד עדויות לכוח האדיר של הבנקים מול הצרכנים – גם בפער המידע והמקצועיות וגם מבחינת סמכויות והתחייבויות.

רונן רגב-כביר: כשאנחנו פותחים חשבון וחותמים, ההתחייבות החוזית שלנו מול הבנק היא התחייבות על דברים לא מבוטלים, שמצד אחד חיוניים לצורך שמירה על יציבות הבנקים – צריך לזכור גם את הצד השני; הבנק צריך לשמור על עצמו – אבל המשמעות היא פער עוצמה אדיר בין הצרכנים לבין הבנקים.

רונן רגב-כביר: אני רוצה להצטרף ולברך את מציע ההצעה, ולהצטרף להצעתו של חבר הכנסת ארדן.

רונן רגב-כביר: אני חושב שיש מקום חשוב מאוד למעורבות פעילה של ועדת הכלכלה בנושא הזה כמו גם בכך שהממונה על ההגבלים העסקיים והמפקח על הבנקים ממשיכים לפתור את הבעיות.

רונן רגב-כביר: כפי שאמר היושב-ראש, מדברי המפקח על הבנקים עולה תמונה לפיה הכל בסך-הכל בסדר, וזאת בדיוק האווירה שמדאיגה, כי לא הכל בסדר.

רונן רגב-כביר: אנחנו יודעים שלא הכל בסדר.

רונן רגב-כביר: בהמשך לדוגמאות שהביא עו"ד פרידמן, אני יכול לציין שיש בעיה חמורה מאוד עם הערפול וחוסר הידיעה.

רונן רגב-כביר: הרי כדי שתתקיים תחרות אני צריך להיות מסוגל להשוות בין ההצעות.

רונן רגב-כביר: אני צריך לדעת איפה יש לי הצעות זולות יותר ואיפה לא – ומי מסוגל היום להשוות באמת בין ההצעות של בנקים שונים?

רונן רגב-כביר: יש אבסורד שעד היום לא תוקן ביחס לדוח שאנחנו מקבלים.

רונן רגב-כביר: תארו לעצמכם שתלכו לסופרמרקט ותרכשו 20 מוצרים, אבל בחשבון ירשמו רק עשרה מתוכם – את אותם עשרה מוצרים חשובים, כי את האחרים לא צריך לרשום.

רונן רגב-כביר: זהו אבסורד שאף אחד לא מוכן לקבל, אבל זה בדיוק מה שקורה בתחום הבנקאות:

רונן רגב-כביר: אנחנו מקבלים דוח מדי רבעון על השירותים העיקריים בלבד, ושירותים אחרים לא נמצאים שם.

רונן רגב-כביר: זהו אבסורד שצריך לתקן.

רונן רגב-כביר: ישנם אבסורדים נוספים שצריך לתקן, ואנחנו חושבים שיש מקום לכך שהוועדה תשב באופן הדוק עם המפקח ועם הממונה – ונשמח לסייע בנושא הזה וללוות את הטיפול בכך – ותדאג לכך הדברים האלה ייפתרו.

רונן רגב-כביר: אין להסתפק בטיפול בסימפטומים, כמו באמצעות עסקת החבילה, אלא לטפל בשורש הבעיות.

זאב פרידמן: לצורך הקוריוז, אסבר שכשנאלצתי באופן אישי לפתוח חשבון בנק, בצעתי תיקונים באותו ספר שקבלתי.

זאב פרידמן: אמרתי לפקידה שבצעתי שינויים, והיא צחקה ואמרה שזה לא ייתכן.

זאב פרידמן: כשהגענו לסוף הדרך ועלו הסיפורים, היא אמרה לי: אבל איך זה יכול להיות?

זאב פרידמן: איך לא ראינו?

זאב פרידמן: הזכרתי לה על כך.

זאב פרידמן: אם כן, גם הבנקים לא מעלים בדעתם שמישהו אכן קורא ומבין את אותם כרכים שנותנים לו במסגרת פתיחת החשבון.

זאב פרידמן: זה לא רק אנחנו שלא יודעים מה כתוב שם – גם בחלק מהבנקים לא יודעים.

זאב פרידמן: למותר לציין, שנשמח לשתף פעולה ולסייע אם יהיה צורך.

משה כחלון: נשמע את תגובתם של נציגי הבנקים.

גדעון שור: שמי גדעון שור, מבנק לאומי.

גדעון שור: הוזמנו כדי להגיב על כותרת שהופיעה בעיתון.

גדעון שור: גם אנחנו ראינו את הכותרת, לפיה הבנקים מתכוונים להעלות את עמלות משקי הבית עם תום עסקת החבילה, שבאמת מסתיימת בסוף חודש מאי.

גדעון שור: אני מודיע כאן חגיגית שלא התקיים אף לא דיון אחד בהנהלת בנק לאומי בנושא הזה.

גדעון שור: כך שהידיעה הזאת מבחינתנו לא רלוונטית.

משה כחלון: אין לכם כוונות להעלות את העמלות?

גדעון שור: אני אומר שלא התקיים אפילו דיון בנושא הזה.

גדעון שור: אנחנו בסך הכל עסק, והתחייבנו עד תקופה מסוימת.

גדעון שור: אני מודיע כאן בצורה חד-משמעית שלא התקיים דיון בענין.

קריאה: מה עם כוונות להוריד את העמלות?

גדעון שור: גם על כך לא התקיים דיון.

גלעד ארדן: מה עומד לקרות מבחינת

גלעד ארדן: כם בסוף חודש מאי?

גדעון שור: כרגע שום דבר.

גדעון שור: לא התקיים אפילו דיון.

גדעון שור: אני אומר את זה במלוא ההגינות.

גלעד ארדן: כלומר, למרות שעסקת החבילה לכאורה פוקעת בעוד שמונה ימים, תמשיכו ליישם אותה בינתיים?

גדעון שור: נכון.

יורם מרציאנו: לפי דבריך, זאת מהומה על לא מאומה.

גדעון שור: הכותרת הזאת היא מהומה על לא מאומה.

גדעון שור: בנוסף, המפקח על הבנקים אמור לקבל הודעה מבנק ביחס לכוונה להעלות עמלות – למרות שאין לו סמכות או רצון להתערב בכך.

גדעון שור: המפקח על הבנקים חייב לקבל הודעה, ואני מניח שהוא לא קבל הודעה, לפחות לא מאתנו.

אבשלום וילן: הוא אמר כאן שהוא לא קיבל.

זאב פרידמן: גם בחברות האשראי לא התכוונו להעלות את העמלות עד שהם קראו על כך בעיתון.

זאב פרידמן: אבל ברגע שבו הם קראו על כך בעיתון, זה היה מהיר מאוד.

גדעון שור: את העמלות שנאמר עליהן שהן בהקפאה כתוצאה מעסקת החבילה, מ-1 בדצמבר 2005, לא העלינו מזה ארבע שנים, מחודש יולי 2002.

גדעון שור: אגב, לצורך הקוריוז: לפני כשבוע קראתי בעמוד הראשון של אחד העיתונים הודעה קצרה: "עקב התייקרות העלויות, אנחנו מעדכנים את מחיר העיתון".

גדעון שור: מעדכנים את המחיר, ולא מעלים אותו חלילה.

גדעון שור: אגב, אין לי שום טענה נגד זה.

גדעון שור: יכול להיות שהיתה לכך הצדקה.

גדעון שור: אבל אני אומר שכשהבנקים עושים איזשהו פיפס, כולם מיד קופצים.

גדעון שור: לא נעים להופיע בפני הוועדה כשאתה נמצא בעמדת מיעוט, אבל אני עושה את זה בשמחה ומנסה להיות גלוי.

גדעון שור: הדיונים שמתקיימים כאן הם ענייניים וטובים פעמים רבות, וגם אני לומד מהם לא מעט.

גדעון שור: בנוסף, יש נטיה לקחת את כל הבנקים כמקשה אחת, והמציאות איננה כזאת.

גדעון שור: אגב, כל הבנקים הם טובים, ויש לנו בנקאות מצוינת בישראל שנותנת שירותים מצוינים.

יורם מרציאנו: לפחות לא לפי נתונים שהניחו בפנינו הבוקר.

גדעון שור: אני מוכרח לומר שאני לא מסכים עם זה.

גדעון שור: עם זאת, נאמרו גם דברים שמכלילים את הבנקים, גם כשהם לא דומים מנסים להפוך אותם דומים.

משה כחלון: יש כ-6,200 אזרחים על כל סניף – כמה לקוחות יש בבנק לאומי?

גדעון שור: לכל בנק יש את הלקוחות שלו.

גדעון שור: אנחנו מדברים על יותר ממיליון לקוחות.

משה כחלון: כמה סניפים יש לכם?

משה כחלון: נעשה את החשבון.

גדעון שור: זה בערך המספר: יש לנו 200 סניפים וכמיליון לקוחות.

גדעון שור: זו קביעה נכונה: מספר הכספומטים בישראל נמוך יחסית למקובל במדינות המערב.

גדעון שור: אגב, יש עכשיו הוראה של המפקח, שמאפשרת לבנקים לגבות עמלה על כספומטים מבוזרים, שמרוחקים מהסניף והפעלתם כרוכה בעלויות גבוהות.

גדעון שור: אנחנו עדיין לא גובים עמלה.

גדעון שור: יש בנקים שכן גובים עמלה על כך, אבל הוא התיר לגבות עמלה מתוך הצורך לאפשר לאנשים למשוך מזומנים גם במקומות אחרים.

גדעון שור: אגב, זו תחרות לכרטיסי אשראי, בין היתר.

אבשלום וילן: כלומר, בפריפריה נשלם יותר על משיכת מזומנים?

משה כחלון: אני יכול רק להצטער על היתר מהסוג הזה, כי מחר יגידו שהנוסעים בתחבורה הציבורית בקרית שמונה ישלמו יותר, כיוון שמספר הנוסעים נמוך בהשוואה למרכז.

אבשלום וילן: במדינת ישראל, בשדרות עם הקסאמים, שרחוקה מהמרכז – ישלמו על כך, ובתל אביב לא, כי זה קרוב.

אבשלום וילן: ואתם חיים עם זה בשלום?

יואב להמן: אין סניף בנק בשדרות?

גדעון שור: להפך – בשדרות המצב יותר פשוט, כי שדרות היא עיר קטנה ויש בה יותר מסניף של בנק אחד.

גדעון שור: גם לנו יש שם סניף.

גדעון שור: מדובר בכספומט המרוחק למעלה מ-500 מטר מסניף בנק.

גדעון שור: הסיכוי שזה יקרה בשדרות הוא דווקא קטן יותר.

גדעון שור: אנחנו מדברים על מקומות רחוקים, שאין בהם מקומות יישוב בכלל, כמו תחנת דלק.

יצחק גלנטי: אבל מה הפונקציה של המרחק לגבי העלות?

אבשלום וילן: אולי תתייחסו גם לנקודה המרכזית שהעליתי, לפיה בישראל עמלות משקי הבית בהשוואה לעסקים גבוהה מכפי שהיא קיימת במערב, והרווחיות שלכם גם יותר נמוכה.

גדעון שור: אני יכול לומר על בנק לאומי: הרווח הנקי שלנו ממשקי בית הוא לא הגבוה ביותר מבין המגזרים.

גדעון שור: אנחנו מרוויחים על המגזר העסקי יותר מאשר על משקי הבית.

אבשלום וילן: זה בטוח.

אבשלום וילן: אבל השאלה היא מדוע הפרופורציה אצלכם בישראל של משקי הבית גבוהה יותר?

משה כחלון: אי אפשר להכנס לדיון בנושא כרגע.

משה כחלון: נציג בנק הפועלים, בבקשה.

בועז רדי: בפתח דבריי, אני רוצה לברך אתכם.

בועז רדי: אנחנו בבנקים בדרך-כלל לא חושבים אותו הדבר, אבל בענין הזה אני חושב שאני יכול להצטרף לדבריו של מר שור: לא התקיים שום דיון בנושא העלאת העמלות.

בועז רדי: זו כתבה שאיננה יודע את מקורה; היא לא באה מאתנו.

בועז רדי: אין כוונה כזאת, ולכן נראה לי קצת מיותר בענין הזה.

בועז רדי: ב-1 ליוני אין שום כוונה לשנות דבר בעמלות.

משה כחלון: חבר הכנסת ארדן, ב-1 ביולי לא קורה מבחינתנו שום דבר.

אבשלום וילן: כבוד היושב-ראש, 1 ביוני הוא חג.

אבשלום וילן: דבר אתנו על 4 ביוני.

חנא סוייד: הניסוח "עדיין לא התקיים דיון" מענין.

חנא סוייד: זה נראה לי ניסוח קצת מעורפל.

חנא סוייד: אולי נשמע משהו פוזיטיבי יותר – מה פירוש "לא התקיים דיון עדיין?

חנא סוייד: אז מחר יכול להתקיים דיון.

דוד פרנס: בנק דיסקונט מודיע שהוא לא יעלה את עמלות השורה ואת עמלות הלקוחות הפרטיים של ניהול החשבון.

משה כחלון: מה פירוש "לא יעלה"?

משה כחלון: לא יעלה היום או מחר?

דוד פרנס: ברשותך, אציג את הדברים בצורה מובנית.

דוד פרנס: בנק דיסקונט שונה מהבנקים האחרים, שכן 92% מלקוחותיו הפרטיים נמצאים בסל הבסיסי, סל עשר, כתוצאה מההנחיות שהתקבלו מהפיקוח על הבנקים.

דוד פרנס: יתר הלקוחות הפרטיים, ברמה של 8% מהלקוחות הפרטיים, לא נמצאים בסל הואיל וזה כדאי להם.

דוד פרנס: ההנחיה שהוציא המפקח על הבנקים להסב אוטומית לקוחות שעושים מספר כזה או אחר, גרמה לכך שרוב-רובו של קאדר הלקוחות הפרטיים של בנק דיסקונט נמצא בסל העשר.

דוד פרנס: חלק קטן מאוד – אחוז אחד – נמצא ב-18, וחלק אחר ברמה של 7% בסל הפיקס, שהוא סל פנימי של בנק דיסקונט, ברמה של 30 ש"ח למי שמבצעים הרבה מאוד פעולות – ולא מדובר בלקוחות נצרכים – וברשותם כל האופציות לעבור לסל עשר בלחיצת כפתור.

דוד פרנס: בנק דיסקונט לא יעלה את העמלות האלה כלל וכלל.

דוד פרנס: העמלות שבסל ניהול העו"ש כוללות את כל הפעולות הבסיסיות שעושה לקוח: הפקדת צ'קים, משיכת צ'קים, חיוב על פי הרשאה – הוראת קבע בלשוננו – זיכוי משכורת, ביטוח לאומי, וכמובן משיכה בכרטיס אשראי ומשיכת מזומנים.

דוד פרנס: עמלות אחרות נבחנות בבנק כל הזמן, באופן שוטף, על מספר רקעים, ברגישות ציבורית בעיקר.

דוד פרנס: מדובר על רקע מדדים, תשומות, תאריך עדכון אחרון, רגישות ציבורית וכולי.

דוד פרנס: אני רוצה להודיע, שעמדת בנק דיסקונט – כמו גם עמדתי כאזרח מן השורה כמוכם – היא שהפיקוח על הבנקים נקט בשנה שעברה מספר צעדים יוצאי דופן, שהעיתוי שלהם להבנתי איננו מקרי.

דוד פרנס: הזכיר המפקח יואב להמן את נושא הוראות האשראי והוסיף לכך את הוראות המעבר בין בנקים ואת סלי העמלות – כולם בעיתוי אחד.

דוד פרנס: למעשה, המטרה כאן היא להגביר תחרות.

דוד פרנס: אני רוצה להודיע לחברים כאן שבנק דיסקונט השקיע רק במיחשוב ההוראות האלה מיליוני שקלים.

דוד פרנס: בנוסף, כפי שאמר יואב להמן, בנק דיסקונט אומר בפירסומים שלו: אנחנו נעביר ללקוח את החשבון מבנק לבנק על חשבוננו.

דוד פרנס: כמו כן, ברצוני להודיע כי ההפסד שנגרם לבנק דיסקונט כתוצאה מהרגולציה של סל העשר וסל ה-18, בצירוף מבצע החזרת דמי הניהול לזמן ארוך ללקוחות עד 20 שנה, מגיע לעשרות רבות של מיליוני שקלים.

דוד פרנס: בנושא אחר שהוזכר כאן: האסטרטגיה של בנק דיסקונט היא לפתוח סניפים רבים במקומות רבים, כדי שהצפיפות לשירות תהיה קטנה מאוד.

דוד פרנס: לגבי הוראות ביחס לכספומט מרוחק: אני רק רוצה להזכיר לחברי הוועדה שאם בנק מוביל כסף ומבטח אותו למקום לא-מיושב שאינו סמוך לסניף, יש לו עלויות.

משה כחלון: קידמת את הבנק שלך עכשיו יפה מאוד.

משה כחלון: אני חושב שאתם תהיו עכשיו הבנק השני בגודלו, לאחר ההרצאה שלך.

דוד פרנס: אבל אנחנו הרבה יותר קטנים משני הבנקים הגדולים.

משה כחלון: תודה, אדוני.

משה כחלון: זכות הדיבור לנציגת הבנק הבינלאומי.

משה כחלון: לאחר מכן, המפקח על הבנקים מבקש לומר מספר מילים.

משה כחלון: לטענתו, הושמו בפיו דברים שהוא לא אמר.

אירית שלומי: חלקו של הבנק הבינלאומי במשקי הבית נמוך יחסית – 7%.

אירית שלומי: אנחנו מברכים על התקנה של הקלת הוראות המעבר, נערכים ליישום שלה במלוא המרץ ביוזמת הבנק, ומקווים שהציבור ייענה לכך.

אירית שלומי: באשר להעלאת העמלות, אני מצטרפת לחבריי, ואומרת שלא התקיים דיון בנושא הזה.

אבשלום וילן: לאור הפירוט שהציג נציג בנק דיסקונט, האם תוכלי לומר לנו כמה לקוחות נמצאים בסל העשר, ה-18 ובתוכניות הבנק?

אירית שלומי: אין לי את הנתונים כרגע.

גיטה ברבש: שמי גיטה ברבש, מבנק מזרחי-טפחות.

גיטה ברבש: לא אחזור על הברכות.

גיטה ברבש: אני רק רוצה להודיע שהנהלת הבנק או גוף אחר שמקבל החלטות בבנק אינם דנים כרגע בהעלאת העמלות ולא עוסקים בכך – להרגיע אתכם.

יצחק גלנטי: ראשית, אני פונה ואומר לנציגי הבנקים: הכספומטים המרוחקים משרתים בעיקר את האוכלוסיה המבוגרת בארץ.

יצחק גלנטי: ברוב המקרים, המבוגרים לא מגיעים לבנק.

יצחק גלנטי: לכן הנושא של כספומטים מן הסוג הזה מצוין עבור האוכלוסיה המבוגרת.

יצחק גלנטי: מעבר לכך, באופן אישי פגשתי כרטיס חכם מאוד במזרח הרחוק, שבו הכרטיס לא נבלע אלא מכניסים אותו ומושכים אותו.

יצחק גלנטי: משום מה, אנחנו בארץ לא הגענו עדיין לרמה של הודו, אבל אני חושב שאפשר להנהיג את הכרטיס הזה.

יצחק גלנטי: הדבר ייקל על הלאוכלוסיה המבוגרת, שלא תמיד זוכרת את מספרי הקוד, ויאפשר לאנשים מבוגרים להכניס ולהוציא את הכרטיס מבלי שהוא ייבלע.

יצחק גלנטי: אבקש את התייחסותכם לענין.

משה כחלון: אבקש מנציגי הבנקים להעביר לוועדה בכתב את הדברים שציינתם כאן, על כך שאין לכם שום כוונה להעלות את העמלות למשקי הבית, ובאיזו תקופה מדובר.

משה כחלון: כמובן, אבקש לשלוח העתק למפקח על הבנקים, כדי שיהיה לנו תיעוד לכל הענין הזה.

משה כחלון: לגבי בקשת החברים: זו ישיבה ראשונה שאנחנו מקיימים בנושא הזה בוועדת הכלכלה של הכנסת הזאת.

משה כחלון: אני אשקול יחד עם החברים הקמת ועדת משנה, שתעקוב אחר ההתנהלות ומחירי העמלות בבנק, ונמשיך את הדיון בכך בישיבות הבאות.

אבשלום וילן: אדוני היושב-ראש:

אבשלום וילן: אני מציע שהוועדה תשקול בחיוב הקמת ועדת משנה, או אמצעים אחרים להמשך הפיקוח הציבורי על כך שהעסקאות האלה מתקיימות ושהכל מתנהל.

אבשלום וילן: שיהיה ברור שאנחנו לא יורדים מזה.

משה כחלון: אמרתי שאשקול אתכם את הקמת הוועדה הזאת, שתפקח ותלווה את הבנקים.

משה כחלון: אדוני המפקח על הבנקים, בבקשה.

יואב להמן: מספר מילים לסיום: שמו מילים בפי, כאילו נתתי מצג לפיו הכל בסדר.

יואב להמן: רבותי, התפקיד שלי הוא לפקח על הבנקים.

יואב להמן: אני לא חושב שמישהו בתחומו יכול לומר שהכל בסדר, ובוודאי שלא אנסה לטעון שהכל בסדר.

יואב להמן: על כל מאה תלונות בהן אנחנו מטפלים, המועצה לצרכנות מקבלת אחת, וגם אותה היא אמורה להעביר אלינו לטיפולנו.

יואב להמן: כך שאנחנו יודעים בדיוק כמה תלונות וכמה בעיות יש עם הבנקים, וכמה מתוכן נמצאו מוצדקות.

יואב להמן: לגבי הסעיפים המקפחים בהסכמים אחידים – הסכם העו"ש, למשל: אנחנו עשינו מעשה.

יואב להמן: התמודדנו בבית הדין לחוזים אחידים להוצאת הסעיפים המקפחים.

יואב להמן: קיבלנו את פסק הדין ואנחנו מיישמים את פסק הדין להוצאת הסעיפים המקפחים על כל מערכת הבנקאות.

יואב להמן: זה נעשה ממש בימים אלה, כך שמהבחינה הזאת הנושאים מטופלים.

יואב להמן: ביחס לדבריך, חבר הכנסת ארדן: כפי שאמרנו, נושא עסקת החבילה לא נועד להפיל את הבנקים או לצמצם את רווחיותם לאפס.

יואב להמן: אף אחד לא רצה את זה.

יואב להמן: אבל בתחום שבו זה טיפול – עמלות ניהול העו"ש ללקוחות מסוימים, ולרוב הלקוחות הבסיסיים – זהו אחד העקרונות החשובים שקבענו.

יואב להמן: כפי שאמר נציג בנק דיסקונט, אצלו היו הרבה ובבנקים אחרים היו פחות, אבל עדיין היו לא-מעט לקוחות.

יואב להמן: להרבה מאוד לקוחות הוזל השירות הזה.

יואב להמן: נכון הוא שללקוחות ששלמו קודם 20 ש"ח או 25 ש"ח, זה הוזל ל-10 ש"ח או ל-12 ש"ח, אבל עבורם זה היה משמעותי, ובנושא הזה היעד הושג והקלו על הלקוחות בתחומים האלה.

יואב להמן: בנק אחר פרסם בדוח הכספי שלו הערכה לגבי העלות הצפויה, ומדובר בעשרות מיליוני שקלים.

יואב להמן: נושא אחרון: לא הצנענו שום מהלך מהמלך שעשינו בנושא הזה.

יואב להמן: חשוב לנו מאוד להגביר את המודעות הצרכנית של הלקוחות.

יואב להמן: בקרוב נשיק קטע באתר בנק ישראל, שבו אנחנו רוצים להכניס מעין חוברת שלמה, שנועדה לסייע ללקוחות הבנקים בשאלות ותשובות ובמתן מידע ללקוחות על דברים שהם אולי לא יודעים היום מהבחינה הזאת.

יואב להמן: נכון שלא כולם זמינים לאינטרנט, אבל אני מקווה שגם התקשורת תעשה בכך שימוש, ותמנף את זה על מנת להביא את הטיפים הללו לכל בית ישראל.

יורם מרציאנו: במי אתה פוגע?

יורם מרציאנו: באוכלוסיה החלשה.

יורם מרציאנו: מי מקבל את זה באינטרנט?

יורם מרציאנו: האוכלוסיה החזקה, האוכלוסיה שמודעת לדברים.

יואב להמן: אמרתי שאני מקווה שהתקשורת הפופולרית--

יורם מרציאנו: התקשורת הפופולרית לא תתעסק בזה.

יואב להמן: למה?

יואב להמן: יש מדורים שלמים בתקשורת--

יורם מרציאנו: כמפקח על הבנקים וכמי שאחראי לצרכנים, אני מצפה ממך לתת את התשובות גם למי שידם לא משגת את זה.

יורם מרציאנו: הם לא נגישים לאינטרנט.

יואב להמן: הם נגישים לעיתון?

יואב להמן: למי שלא נגיש לשום דבר אני לא יכול להגיע.

יצחק גלנטי: אבל זה לא הוגן ביחס לאוכלוסיית הקשישים.

יצחק גלנטי: הם בקושי קוראים את העיתון כי המשקפיים לא מתאימות, ועכשיו אתה שולח אותם לאינטרנט.

משה כחלון: אפשר להניח את אותן חוברות בבנקים, ולא לשלוח אנשים לאינטרנט.

משה כחלון: הייתי מבקש לשאול אותך בזמן הקצר שנותר מדוע איפשרת לגבות עמלה מכספומטים מרוחקים?

משה כחלון: הרי הקורבנות של הגזרה הזאת ידועים מראש.

יואב להמן: אין קורבנות לגזרה הזאת.

יואב להמן: ממש אין.

יואב להמן: יש כאן אי הבנה בסיסית בכל מה שקרה בנושא הזה.

יואב להמן: אתם נתתם את הסטטיסטיקה ביחס למספר המכשירים האוטומטיים לנפש בישראל.

יואב להמן: זו סטטיסטיקה שמאפיינת את ישראל כבר 20-30 שנה.

יואב להמן: אנחנו כל הזמן אחרי כל העולם.

יואב להמן: הסיבה לכך נובעת מהעובדה שהמחיר של משיכה היה בפיקוח אפס, אבל גבו את עמלת השורה, והעמלה הזאת של 1.21 ש"ח לא כסתה ולא כדאית לפתוח כספומטים – לא לחברות פרטיות ולא לבנקים.

יואב להמן: בעולם, כספומטים אינם נחלתם הבלעדית של הבנקים; חברות עסקיות עושות זאת לבד.

יואב להמן: הנושא הזה הפריע לנו מאוד.

יואב להמן: חששנו שפתיחת המחיר לתחרות תגרור ייקור גורף, ובמילא פגיעה בלקוחות.

יואב להמן: מה עשינו?

יואב להמן: נקטנו פטנט שלא קיים בשום מקום בעולם, והוא לטובת הלקוחות:

יואב להמן: חייבנו בכל פעם להחזיק בכל סניף מכשיר אוטומטי בקיר החיצוני.

יואב להמן: זאת חובה שלא קיימת בשום מקום בעולם.

יואב להמן: אמרנו 500 מטר מסביב, שלא יתחכמו לנו.

יואב להמן: אמרנו: מה שקרוב לסניף 500 מטר נחשב, אבל כל דבר כזה מחייב 1.21 ש"ח לפעולת משיכה.

יואב להמן: זה צילם מצב, ולא איפשר לברוח ולייקר באופן גורף לכולם את המשיכה.

יואב להמן: המפקח הקודם שיחרר לחברות עסקיות – ולא לבנקים – להתחרות בתחום הזה, והם הוסיפו כספומטים פרטיים בתחנות דלק וכולי, והתחילו לגבות שם מחירים.

יואב להמן: עם זאת, הם הפכו מונופול בהדרגה על השירות מחוץ לסניפי הבנקים.

יואב להמן: לפיכך, אמרנו לבנקים: אתם רוצים להתחרות בפריפריה ולהוסיף מכשירים בפריפריה?

יואב להמן: כל המכשירים של הסניפים נשארים ב-1.21 ש"ח.

יואב להמן: בכל מכשיר שאתם מוסיפים, שלא קשור לסניף, תוכלו להתחרות בחברות העסקיות הללו.

יואב להמן: כתוצאה מכך, על כל מכשיר שנוסף, האלטרנטיבה היתה שבבית אבות או בכל מקום אחר לא היה אף מכשיר, והם היו צריכים ללכת לבנק או לשלוח שליח לבנק.

יואב להמן: במצב הנוכחי, כדאי לחברות האלה או לבנקים להציב מכשיר קטן אפילו במקומות כאלה.

יואב להמן: זה יעלה ארבעה שקלים, אבל זה יחסוך את הטרחה שבהגעה לבנק.

יואב להמן: מי שלא רוצה, יכול ללכת לסניף הבנק הקרוב, בדיוק כפי שהיה המצב קודם, ולכן זהו שיפור בלבד.

יואב להמן: אין כאן שום הרעה לאף אזרח בישראל.

יצחק גלנטי: לחייב ארבעה שקלים בבית אבות - - - תארו לעצמכם שחברת החשמל היתה מספקת חשמל לסניפים המרוחקים וגובה תעריף גבוה יותר.

יואב להמן: אתה צודק.

יואב להמן: האלטרנטיבה היחידה היא לחייב את הבנקים – ואינני יודע איך לחייב ואיזה בנק – להציב מכשיר בכל בית אבות, בכל בית ספר ובכל מקום דומה אחר.

קריאה: נכון.

יואב להמן: לדעתי, אפילו אתם בכנסת לא תקבלו החלטה כזאת.

יואב להמן: בוודאי לא אני.

משה כחלון: האם באותם מקומות מופיעה הודעה באותיות בולטות וגדולות על כך שהעלות היא ארבעה שקלים?

יואב להמן: כן.

יואב להמן: מאחר והם מתחברים למס"ב, אנחנו מחייבים אותם להודיע את המחיר.

גדעון שור: אני יכול לבשר לכם שאנחנו עומדים לפתוח כספומט מיוחד, ראשון מסוגו בארץ, המשרת עוורים, בלי עמלה.

אבשלום וילן: האם העובדה שבישראל מספר הכספומטים פר אזרח קטן יותר משפיע על השימוש במזומנים, בהשוואה למדינות המערב?

יואב להמן: יש גם יותר שימוש בכרטיסי אשראי.

יואב להמן: אגב, זה זמני.

יואב להמן: אני צופה שבטווח זמן של שנה-שנתיים ייפתחו כאן עשרות אם לא מאות מכשירים חדשים.

אבשלום וילן: למרות ההקלה, אני סבור שנציגי הגימלאים צודקים.

אבשלום וילן: יש משהו ברמה הציבורית, כאשר מתאכזרים דווקא לבית אבות, מקום שבו נמצאים אנשים בסוף הדרך, ובדרך כלל בלי הרבה כסף.

אבשלום וילן: זה לא שמישהו חייב, אבל יש מקום לגלות קצת רגישות ציבורית.

גדעון שור: אנחנו לא גובים על כך עמלה היום.

גדעון שור: אני לא יודע על מה הצעקה.

משה כחלון: תודה רבה לכולם, תודה לך, אדוני המפקח על הבנקים, נציגי הבנקים וחברי הכנסת.

משה כחלון: הישיבה נעולה.