ועדת הכלכלה, כנסת 16, פרוטוקול מספר 589, 2006-02-13 12:30

אמנון כהן: שלום לכולם, צהריים טובים, אני פותח את הדיון של ועדת הכלכלה.

אמנון כהן: הנושא הראשון, תקנות תעבורה (איסור שימוש ברכב –מגרשי אחסנה), התשס"ו – 2006.

אמנון כהן: בדיון הקודם הגענו עד סעיף 3 לא כולל, שילוט מגרש אחסנה, עורך דין יואל הדר, תקרא בבקשה.

יואל הדר: 3(א) מפעיל של מגרש אחסנה יציב במקום בולט לעין, בשער הכניסה למגרש האחסנה שלט בגודל בולט לעין שבו יפורטו כל אלה: (1) שם המפעיל של מגרש האחסנה ומספר טלפון לשם התקשרות עמו ועם אדם נוסף מטעמו במשך כל שעות היממה.

יואל הדר: (2) שעות העבודה במגרש האחסנה.

יואל הדר: (3) התעריפים לתשלום בעד מתן שירותי גרירה ואחסנה בהתאם לתקנות אלה.

יואל הדר: (ב) השלט יאושר בידי ראש מת"ן.

אמנון כהן: באיזו שפה ייכתב השלט?

יואל הדר: אני חושב שבעקבות ההערכה גם של בג"ץ בעניין של מע"צ, בשפות עברית וערבית.

אמנון כהן: אנגלית לא?

אתי בנדלר: רגע, החלטה של בג"ץ אני לא בטוחה שהיא נוגעת למפעילים פרטיים, הדברים אכן צריכים להיות ברורים, זה דבר אחד.

אתי בנדלר: דבר שני, האם לא שקלתם לפחות במקומות שיש מגרשים עם ריכוז של עולים חדשים, אני לא יודעת, לחייב, לדרוש או לפחות להשאיר את זה כאופציה לדרוש פרסום שלט בשפה נוספת?

אמנון כהן: אם זה אזור של קהילה אתיופית אז באמהרית, אם זה עולים מרוסיה אז ברוסית.

יואל הדר: אתה יודע כמה רכבים יש?

אמנון כהן: ברוך השם, מה זה קשור?

אמנון כהן: אם יש רכב אחד, מה זה משנה?

יואל הדר: השאלה אם זה דורש שלט.

עודד ברוק: כתוב, השלט יאושר בידי ראש מת"ן, אז אולי נשאיר את זה לשיקול דעתו בעניין.

אמנון כהן: זה מה שאני אומר אבל איכשהו לציין שיש לו שיקול דעת שאם הוא יחליט שבאזור בו יש ריכוז גבוה מאוד של עולים מארגנטינה למשל, אז אולי גם באנגלית או משהו אחר, למצוא איך אפשר שהעניין יהיה ברור.

יואל הדר: מאחר ובעל הרכב יכול לבחור מגרש שלא באזור מגוריו, למרות שקיימת סבירות שכן ירצה אבל זה לא בהכרח.

ולדימיר רובין: אפשר אולי להוסיף פה סייג שכולל שיקול דעת לגבי ראש מת"ן בעניין השפה.

יואל הדר: השלט, לרבות שפת השלט.

אתי בנדלר: לרבות שפות נוספות לעברית.

אתי בנדלר: ברור שהשלט צריך להיות קודם כל בעברית, אני לא מדברת כרגע על הנוסח אלא לרבות - - -

יואל הדר: שפת הכיתוב.

אתי בנדלר: שפת כיתוב השלט בנוסף לשפה העברית.

אתי בנדלר: יש לי הערה נוספת, לגבי פסקה (3), אתם כותבים, התעריפים לתשלום בעד שירותי גרירה ואחסנה.

אתי בנדלר: מאחר שאחסנה תמיד צריכים לשלם וגרירה תלוי בנסיבות, הייתי מציעה פשוט להפריד את זה בעד מתן שירותי גרירה ובעד מתן שירותי אחסנה, זאת אומרת שיהיה ברור שצריכים כל אחד לחוד.

אתי בנדלר: כלומר צריכות להיות כאילו שתי טבלאות שיהיה ברור.

אתי בנדלר: יש לי עוד שאלה שאני לא בטוחה שהיא נקשרת דווקא לתקנה הזאת אבל הייתי רוצה לברר אותה.

אתי בנדלר: כשאומרים לעבריין או לנהג, אתה צריך לאפסן את הרכב במגרש, הנה המגרשים שבאים בחשבון.

אתי בנדלר: יש לנו שני מגרשים בירושלים, אחד בתל אביב, אחד במקום אחר.

אתי בנדלר: האם באותה הזדמנות מביאים לידיעתו גם את התעריפים, איפה זה בא לידי ביטוי?

אתי בנדלר: לא רק זה שהוא ידע שהוא יכול לבקש לאחסן, המשטרה לא חייבת להיענות אבל שהוא יכול להציע את אחסון הרכב באחד מהמגרשים שהוא ידע על קיומם בכלל, שצריכים להביא לידיעתו את אותם מגרשים, אלא גם, כי זה לא בא לידי ביטוי בשום מקום בתקנות.

רוני לוינגר: הרעיון הוא שלאחר השימוע, לאחר מתן ההחלטה אנחנו רוצים להכין איזשהו דף מנויילן, צבעוני, פלייר מסודר שבו תהיה טבלה של המגרשים הפזורים ברחבי הארץ, מיקומם המדויק והתעריף שלהם.

אתי בנדלר: זה יפה אבל זה ברמה של כוונות טובות.

אתי בנדלר: אני שואלת, נניח מישהו הכוונות שלו יהיו פחות טובות מחר, איך מבטיחים שהדברים האלה אכן ימומשו?

רוני לוינגר: הכל יהיה מוסדר בנוהל.

אתי בנדלר: זאת השאלה, אם ראוי להשאיר את זה להסדרה בנוהל או לרצון טוב או שיש מקום באמת לקבע את זה?

אמנון כהן: מה אפשר?

אמנון כהן: מה אני אכתוב בתקנות?

אמנון כהן: שהקצין יציע לנהג את המגרשים והתעריפים?

עודד ברוק: לא יציע, יציג.

יואל הדר: אפשר להוסיף סעיף בסוף לגבי הנהלים, זאת אומרת, התקנות יסמיכו את ראש מת"ן לקבוע נהלים לעניין ואז אפשר להוסיף - - -

אתי בנדלר: אולי רצוי שזה יכנס לתקנות האחרות שהוועדה צריכה לדון בהם לעניין שימוש ברכב.

אתי בנדלר: על כל פנים חשוב לדעתי שהנושא הזה יהיה בגדר של חובה שתחול על המשטרה או על השוטר או על קצין המשטרה לפי העניין, להביא לידיעת נהג הרכב את האפשרות שלו לבקש לאחסן את הרכב באחד מהמגרשים ושיש לו אפשרות להציע בכלל, היכן נמצאים המגרשים ומה תעריפי האחסון שם.

חוה ראובני: התקנות השניות עוסקות רק בטופס הודעת איסור השימוש.

חוה ראובני: זה לא דבר שבא לידי ביטוי בטופס הודעת אישור שימוש אלא איזה שהוא נלווה.

אתי בנדלר: אני מוכנה לקבל כל הצעה מכם זאת אומרת, אם אתם סבורים שמה שאני אומרת ראוי לקבל את זה והוועדה מאשרת, אז לי לא משנה איפה זה יבוא לידי ביטוי.

רוני לוינגר: אם הוועדה תחליט שזה יהיה בתקנות אז אנחנו נוסיף את המשפט לתקנות.

אמנון כהן: אנחנו רוצים שזה יהיה בתקנות, שזה יהיה מוסדר.

רוני לוינגר: בסדר, אז אנחנו נוסיף.

לאה ורון: השאלה אם החוק המסמיך מסמיך לקבוע את זה בתקנות בכלל.

חוה ראובני: זה עניין טכני, בוודאי.

חוה ראובני: החוק מחייב להעמיד לבחירת הנהג את המגרש.

חוה ראובני: אני חושבת שזה ממילא משתמע שאנחנו יכולים לקבוע בתקנות את הנתונים שיובאו בפניו לצורך קבלת ההחלטה.

חוה ראובני: איפה המגרשים, איך הוא יבחר אם הוא לא יודע איפה המגרשים?

אמנון כהן: נכון, איפה הוא רוצה לשים את רכבו, מה התעריפים.

חוה ראובני: אז יכול להיות שלא בכל המגרשים יש מקום באותו רגע.

אמנון כהן: אז יגידו לו, כאן תפוס, יש לך 4 אופציות אחרות, בבקשה תחליט.

אמנון כהן: לשאר הדברים לסעיף 3 ותתי סעיפים, יש למישהו עוד הערה?

אמנון כהן: אישרנו סעיף 3 עם כל התיקונים, עם כל התוספות, סעיף 4 בבקשה.

יואל הדר: מספרם של מגרשי האחסנה ומיקומם.

יואל הדר: המספר הכולל של מגרשי האחסנה לא יפחת מ-6 ולא יעלה על 20, והם ימוקמו במחוזות משטרת ישראל המפורטים להלן, כשבכל מחוז ימוקם מגרש אחד לפחות.

יואל הדר: (1) מחוז הצפון, (2) מחוזות תל אביב והמרכז, (3) מחוז הדרום, (4) מחוז ירושלים.

אמנון כהן: בדיונים בפעם שעברה אמרתם לי איפה כבר יש לכם מגרשים.

רוני לוינגר: יש לנו 8 מגרשים, בלהה, את רוצה להציג את הנושא?

בלהה חרחס-קימל: יש לנו 2 מגרשים בתל אביב, 3 פזורים עד אילת ואזור הדרום, באזור הצפון יש לנו 1 ובאזור ירושלים יש לנו 2 מגרשים.

דוד טל: כשאת אומרת עד אילת, באילת יש גם?

רוני לוינגר: יש גם באילת.

בלהה חרחס-קימל: יש לנו מגרש גם באשדוד, באר שבע ואילת.

בלהה חרחס-קימל: כל אחד עומד בפני עצמו.

אמנון כהן: מספיק אחד בצפון?

רוני לוינגר: זה מה שהיה במכרז.

רוני לוינגר: לא הגישו הרבה הצעות למגרשים.

אתי בנדלר: אתם תפרסמו עוד מכרזים?

אמנון כהן: יש לכם מקום עד 20 אם יש לכם עומס כביכול.

אמנון כהן: ואני רוצה לדאוג לא רק לעומס שלכם אלא גם לנוחיות של הציבור שאם הוא גר בתחילת הצפון, לא צריך לנסוע עד סוף הצפון כדי לשים את הרכב.

בלהה חרחס-קימל: אם יהיה צורך, נעשה ככל שיידרש.

אתי בנדלר: אני אומר לך מדוע יש צורך, לא ברמה של סימן שאלה.

אתי בנדלר: קודם כל נניח לצורך העניין שהמפעיל באזור הצפון יפר את תנאי המכרז באופן שיהיה צורך לבטל את ההיתר שלו לפעול.

אתי בנדלר: אז איך אתם תעשו את זה?

אתי בנדלר: ברגע שאתם סוגרים אז אין מגרש אלטרנטיבי.

אתי בנדלר: או נניח שהמגרש מלא, רק אז תתחילו את תהליכי המכרז?

בלהה חרחס-קימל: לא, אני אומרת שמגרשים אלטרנטיביים קיימים מכוח מכרזים אחרים של המשטרה שהם נוגעים לגרירות רכב.

בלהה חרחס-קימל: יש לנו מכרזים תומכים בשירות הזה אז במקרה קיצוני, נניח ונידרש לכך, אנחנו יכולים לעשות את זה במסגרת המכרזים התומכים שקיימים כיום.

דוד טל: יש עם זה בעיה מפני שהם לא יכולים להוציא מכרזים אם הביקוש לא גדול, שום בעל עסק לא ילך להשתתף במכרז כשהוא יודע שאולי יהיה לו שם רכב אחד.

דוד טל: אבל אם הביקוש יהיה גדול ויהיה רצון לזה אז בוודאי שיהיה כדאי גם לבעל המגרש וגם לכם להוסיף עוד מגרשים.

רוני לוינגר: אם יהיה צורך.

אמנון כהן: באיזה מקום בצפון יש מגרש?

בלהה חרחס-קימל: בחצור.

לאה ורון: מה עם נהריה, עכו, עפולה, מגדל העמק, נצרת.

דוד טל: האדמה יקרה שם.

בלהה חרחס-קימל: אין מגרשים ברשיון על פי מכרז.

בלהה חרחס-קימל: זה אזור שמבחינת עמידה בתנאים מינימליים של רשיון, מגרשים ברשיון שהמשטרה מחויבת לעבוד עם כאלה, לא היו בנמצא בעת פרסום המכרז.

בלהה חרחס-קימל: ייתכן שפועל יוצא מזה שלא נמצאו עומדים כיום בדרישות רשיון עסק, יהיו בעתיד מגרשים כאלה.

בלהה חרחס-קימל: איפה שיהיו מגרשים כאלה גם המשטרה תשמח לפרסם מכרז.

אמנון כהן: המכרז פתוח כל הזמן?

אמנון כהן: איך זה הולך?

בלהה חרחס-קימל: מבחינת תפיסת העולם שלנו אמרנו שככל שיהיה צורך נוסיף התקשרויות - - -

אמנון כהן: אבל אני לא מסתכל כרגע על צורך, אני מסתכל גם מבחינת האזרח שיהיה לו נוח מבחינה גיאוגרפית להגיע לאותו מקום.

בלהה חרחס-קימל: המכרז כרגע אמר שבכל אזור אני רשאית לקבוע שני זכיינים.

בלהה חרחס-קימל: כרגע קבעתי זכיין אחד כך שאהיה רשאית אם יהיה צורך לפרסם מכרז תומך נוסף באזור הצפון.

דוד טל: את יכול לומר לי באזור הצפון, מה המרחק המקסימלי בין חצור לבין הנקודה הדרומית ביותר שאדם צריך להגיע לשם?

בלהה חרחס-קימל: בעיקרון, הנקודה הצפונית ביותר זה המגרש של פתח תקווה.

רוני לוינגר: אולי יהיה שעה נסיעה.

בלהה חרחס-קימל: אין גבול דרומי.

בלהה חרחס-קימל: יש לי מגרש בחצור יחד עם זאת המגרש הבא הצפוני ביותר זה המגרש באזור פתח תקווה, הוא הצפוני הבא בתור.

דוד טל: זה נראה לא סביר שאני צריך לנסוע שעה שלמה.

בלהה חרחס-קימל: אדם צריך לעבור שימוע ויכול להיות שהוא לא גר באזור הצפון.

יואל הדר: הנהג יכול לקבוע איפה שהוא רוצה.

דוד טל: אני מדבר על אדם שנמצא בין פתח תקווה לבין חצור, באמצע.

דוד טל: זה אותו זמן לוקח לו לנסוע לפתח תקווה ולחצור.

יואל הדר: לא בטוח שישתלם לו.

יואל הדר: מה שקורה הוא שיש עלות למגרש.

יואל הדר: העלות במקרה שהתעריף גבוה זה כ-45 שקלים.

יואל הדר: יש לו מגרש ליד פתח תקווה שעולה 25 שקלים, יכול להיות שעדיף לו להשאיר לחודש ימים את הרכב שם כי זה יהיה יותר זול, למרות המרחק.

יואל הדר: הוא צריך להכניס גם את השיקול הכלכלי פנימה.

יואל הדר: זה שנמצא שם או פה, בכל מקרה הוא לא יכול לנסוע בזה.

דוד טל: נראה לי קצת מוגזם אבל כנראה - - -

אבנר הרשקופ: אם יורשה לי, הסיבה שיש רק מגרש אחד באזור הצפון זה לא בגלל שכך המשטרה החליטה.

אבנר הרשקופ: זה מה שעלה מהמכרז.

אבנר הרשקופ: אנחנו לא הולכים לכפות על אף אחד להתקשר איתנו.

אבנר הרשקופ: מי שלא רוצה להתקשר איתנו, מי שאין לו רשיון עסק - - -

דוד טל: אבל אני כמייצג נאמן של האזרחים כאן, אתה כמשטרה מבחינתי תשכור עוד איזשהו מקום תשים לי עוד מגרש, אתה המשטרה תנהל אותו, לא תוציא אותו החוצה.

דוד טל: תנהל ותחזיק עוד מגרש אחד.

בלהה חרחס-קימל: אבל את הדיון הזה כבר עברנו בשלב החקיקה הראשית שבו נקבע שצריך 6 מגרשים בפריסה ארצית.

רוני לוינגר: החוק חייב אותנו פריסה ארצית.

דוד טל: אבל אולי הקריטריונים קשים מדי?

דוד טל: אבל החוק צריך להיות סביר, צריך להיות מידתי כדברי השופטים, זה לא יכול להיות כזה שתשימי לי אחד מגרש אחד באילת ואחד בחצור.

דוד טל: אם היית אומרת רק שניים, היית שמה אחד באילת ואחד בחצור?

דוד טל: לא, כי היית אומרת שזה לא סביר.

אמנון כהן: רגע אחד, מי הכין את המכרז?

רוני לוינגר: אנחנו, מדור מסחר.

אמנון כהן: אז אולי הקשחתם יותר מדי את הקריטריונים.

אמנון כהן: בדיון הקודם העליתם את היוקר של התעריפים מזה שעשיתם גם ביטוח.

אמנון כהן: אז אני שואל את עצמי, הרי כל אחד יש לו את הביטוח של הרכב שלו, למה אני צריך להקפיא את הביטוח שלי כי אני מכניס את האוטו למגרש?

אמנון כהן: אני רוצה להשאיר את הביטוח שלי במגרש, למה אני צריך להקפיא אותו?

אמנון כהן: בשביל מה לשלם פעמיים?

אמנון כהן: תוזילי לי את התעריף.

אמנון כהן: אם יש לי ביטוח אז זה תופס.

אמנון כהן: אם אני בהגדרה שהרכב שלי לא מצדיק ביטוח מקיף נגיד, ואני עשיתי ביטוח צד ג' והשארתי אותו, כמו שהוא עומד ליד הבית שלי צד ג', אותו דבר יעמוד במגרש צד ג'.

רוני לוינגר: אני לא אוכל לחייב את האזרחים להשאיר את הביטוח.

אמנון כהן: זה עניין של האזרח, אתה מחתים אותו שנושא הביטוח של הרכב זה עליך.

רוני לוינגר: אבל אחרי זה התביעות יהיו למשטרה.

אמנון כהן: על מה?

רוני לוינגר: על זה שלקחנו רכב בכפייה, נניח שהרכב נשרף - - -

אמנון כהן: מה זה קשור?

אמנון כהן: יש לו ביטוח שלו.

אמנון כהן: נשאיר את זה ככה.

אמנון כהן: כשאתה מכניס את הרכב למגרש יגידו לך, תשמע אדוני, הרכב שלך פה לא מבוטח.

אמנון כהן: אם יש לך את הביטוח הוא חל גם פה.

אמנון כהן: אם אתה החלטת כאזרח לא לבטח את הרכב שלך, אז אין לך את הביטוח גם פה.

אמנון כהן: גברתי היועצת המשפטית, האם בגלל יוקר התעריף כי זה ייקר מאוד את התעריף היומי שמאחסנים את הרכב, 55 שקלים עולה שם ליום.

דוד טל: בכמה זה ייקר, בעוד שקל?

אמנון כהן: לא, אז אם יש לי כבר ביטוח על הרכב, אז הם אומרים לי, תקפיא את הביטוח שלך.

אמנון כהן: אני לא רוצה להקפיא.

אמנון כהן: עדיף לי להשאיר את הביטוח שלי אבל מה, אני משלם נגיד במקום 55 שקל, 20 שקל.

אתי בנדלר: אדוני היושב ראש, ראשית אנחנו צריכים לזכור שלא כל כלי הרכב מבוטחים בביטוח צד ג'.

אתי בנדלר: ברגע שהמדינה החליטה לאחסן את הרכב שלי באיזשהו מגרש, היא לוקחת על עצמה איזושהי אחריות לעניין הזה, ולצורך העניין, אם נניח יפרצו למגרש ויגנבו משם כלי רכב או אם עבריינים יבואו לשם ויעלו שם אש, ברור הוא שמאחר והטילו עלי חובה לאחסן את הרכב, יש לי עילת תביעה נגד המדינה ולכן המדינה הייתה צריכה לדאוג לכיסוי ביטוחים בעניין הזה.

אתי בנדלר: יתכן, אני לא בדקתי את העניין, שהיה מקום לבדוק מה יהיה תעריף לביטוח ותעריף בלי ביטוח - - -

אמנון כהן: ואז אפשר להגיד לאזרח שהוא יחליט.

אתי בנדלר: ואז אני יכולה לבחור, במקרה הזה להגיד, אני משאירה את הביטוח שלי.

אמנון כהן: אומרים לו, אם אתה משאיר את הביטוח שלך X סכום, אם אתה רוצה שאנחנו נבטח Y סכום.

יואל הדר: זה לא יכול לפתור את הבעיה מפני שבתוך מגרש אחד אתה שם את כל הרכבים.

יואל הדר: חלק כן, חלק לא, אתה כבר מחייב ביטוח על הכל.

יואל הדר: לחלק אין ביטוח מראש אז כבר אתה מחייב את המגרש לשים ביטוח.

יואל הדר: אי אפשר לעשות את האבחנה בתוך אותו מגרש - - -

אתי בנדלר: הבנתי, זאת אומרת בעל המגרש לא יכול לעשות ביטוח כלי רכב.

אתי בנדלר: אם כך הם צודקים, לא הייתה שום דרך אחרת לעשות את זה.

אמנון כהן: אפילו אם אין רכב אחד או 100 רכבים, זה אותו סכום.

בלהה חרחס-קימל: היעדר הפניה לא נבעה כתוצאה מדרישות ביטוח כי את המחיר הם נקבו.

אתי בנדלר: אז איך את מסבירה את זה?

אתי בנדלר: אולי זה קשור למשל לתקנה הבאה שמדברת על גודלו של מגרש?

בלהה חרחס-קימל: אני חושבת שמשום שאנשים לא יכולים לגזור את הכמויות העתידיות.

בלהה חרחס-קימל: זה מכרז ראשון.

בלהה חרחס-קימל: ככל שידעו מה מידת השימוש הם יהיו יכולים להעריך בעתיד את היכולת שלהם להיכנס לעסקאות כאלה.

רוני לוינגר: המשטרה לא הייתה מוכנה לחייב - - -

אתי בנדלר: משהו בכל זאת נראה תמוה.

אתי בנדלר: ככל שמדובר במגרשי חניה שפועלים כך וכך, ואם הם לא היו צריכים לא היו נוספות דרישות רבות מעבר לאלה שהם עומדים בהם ממילא, אז מה אכפת להם?

אתי בנדלר: אז ככה בסך הכל יש להם עוד אופציה להשגת רווחים.

בלהה חרחס-קימל: זה הייחודיות, הם צריכים להקצות שטח שהוא ייחודי למשטרה.

רוני לוינגר: לכן לא הסכמנו שיתערבב, לא רצינו שחניון שגוררים כלי רכב אחרי תאונות יבוא במגע עם כלי רכב נגררים ומשאיות - - -

בלהה חרחס-קימל: עוברי אורח שבאים לחניון מחנים את כלי הרכב ל-4 שעות ביחד עם כלי רכב שהוא צריך לשמור עליהם לתקופה ארוכה.

אמנון כהן: אפשר באותו מגרש - - -

לאה ורון: זה מה שהם אומרים, שהם לא הסכימו.

בלהה חרחס-קימל: ובפרט שתהיה הפרדה - - -

לאה ורון: הוא אשר אמר היושב ראש שהתנאים והמגבלות במכרז היו כה קשים - - -

בלהה חרחס-קימל: אם אני צריכה לפקח על השירות, לא יכול להיות שאני אפקח באותו מגרש גם על שירותים שניתנים לכלי רכב אחרים שבאים ל-4 שעות.

בלהה חרחס-קימל: אנחנו לא יכולים לפקח, הוא צריך לצלם את הרכב, הוא צריך לאבטח ולהבטיח את שלמות הרכב בצורה שונה וייחודית.

בלהה חרחס-קימל: לא רק זה.

בלהה חרחס-קימל: אם אני לא אקצה רכב אז אני מחייבת אותו על אותו מגרש שהוא ירחיב את זה גם לכלי רכב.

בלהה חרחס-קימל: הנושא של הביטוח למשל, שהוא יחיל אותו גם על כלי רכב שאין לו עניין לבטח אותם, זה חייב להיות נפרד.

אמנון כהן: הלאה.

יואל הדר: 5.

יואל הדר: גודלו של מגרש אחסנה לא יפחת מ-3 דונם.

אתי בנדלר: לכמה כלי רכב זה מספיק?

אמנון כהן: יש גם משאיות.

רוני לוינגר: אנחנו דרשנו שלפחות 25 משאיות.

אמנון כהן: יש תחזית כזאת?

אמנון כהן: לפי מה שאתם עוצרים, משקל יתר, דברים כאלה, תעשה, 25 משאיות כפול 8 מגרשים, זו הכמות פחות או יותר שאתם צופים על פי דוחות שאתם נותנים?

רוני לוינגר: אין לנו הערכה אבל לפי דוחות שאנחנו נותנים אנחנו נוגעים במספרים האלה.

רוני לוינגר: אנחנו לוקחים בחשבון שכאן מדובר בסנקציה חריפה - - -

אמנון כהן: לא כולם יכנסו לזה.

רוני לוינגר: נכון, לא כל מי שקיבל 60 יום אוטומטית ילך להשבתה.

רוני לוינגר: בית משפט יכול להתערב באמצע.

רוני לוינגר: יכול להגיד יושב ראש הוועדה שבדיונים הפנימיים שלנו התחלנו עם מגרשים יותר גדולים, היה לנו תהליך של ירידה, התחלנו ב-8 דונם וירדנו ל-5 דונם ובסוף הגענו ל-3 דונם שזה 180 כלי רכב פרטיים ובערך 100 נוסעים.

אמנון כהן: אישרנו סעיף 5, הלאה, סעיף 6.

יואל הדר: 6.

יואל הדר: לא ישמש כגורר לצורך תקנה 1(ב) אלא מי שנתקיימו בו דרישות אלה: (1) ברשותו רכב גרר תקין ובטיחותי.

יואל הדר: (2) משטרת ישראל אישרה כי אין מניעה כי ישמש גורר.

דוד טל: מתי משטרת ישראל לא מאשרת או מונעת ממישהו לשמש גורר?

רוני לוינגר: אם אין לו רשיון עסק - - -

אבנר הרשקופ: אם הוא סוחר בכלי רכב גנובים, שזה דבר די מצוי, זה לא יוצא דופן.

אמנון כהן: ואם הרכב שאחסנו אותו שצריך לצאת איך שהוא נכנס - - -

רוני לוינגר: בוודאי, אנחנו דורשים שיזהו את הרכב.

אמנון כהן: אבל איך אתה תדע בפנים אם הכל שלם, פנים הרכב?

רוני לוינגר: פנים הרכב ייבדק, הנהג יחתום ובעל המגרש יבדוק הכל.

אמנון כהן: סעיף 6 אושר, סעיף 7.

יואל הדר: סעיף 7, ביטול או השהית אישור מגרש אחסנה.

יואל הדר: מצא ראש מת"ן כי במגרש אחסנה או בגורר לא מתקיימים עוד התנאים שנקבעו טרם מתן אישור כאמור בתקנות 2 או 6 לפי העניין, או נתגלו ליקויים מהותיים בפעולתו של מפעיל מגרש האחסנה או הגורר, רשאי הוא לבטל את האישור או להשהות את תוקפו לאחר שהעביר למפעיל מגרש האחסנה או הגורר התראה בכתב, והליקויים לא תוקנו תוך התקופה שנקבעה במכתב ההתראה.

אמנון כהן: תסביר בבקשה.

יואל הדר: המגרש אושר מלכתחילה, נתגלו בו ליקויים.

יואל הדר: הוא לא עמד בדרישות ההתחלתיות.

יואל הדר: ואז בגלל שהוא לא עמד בדרישות אז לכאורה היה צריך להפסיק את זה.

יואל הדר: אז קודם כל נותנים לו התראה ואחרי זה מבטלים את זה.

אמנון כהן: לפני שהוא קיבל את האישור לפעול?

יואל הדר: במהלך הפעילות שלו פתאום היו בעיות - - -

חוה ראובני: התברר שהגדר פרוצה שאין שומר.

לאה ורון: אבל אז ייתכן שבכל אזור הצפון לא ימצא מגרש לאחסון, זאת אומרת יש פה איזשהו איזון עדין שצריך לשמור עליו.

אתי בנדלר: נכון, זה מה שאני שאלתי, איך מוודאים שיש לפחות 6 מגרשים?

יואל הדר: צריך לשמור על האיזון, דבר ראשון, אנחנו לא נבטל אוטומטית באופן מיידי גם כי יש מכוניות שמאוחסנות שם, אי אפשר להפסיק לגמרי.

יואל הדר: צריך לראות כמה מכוניות נשארו ובין היתר לראות גם את הנושא של המגרשים.

יואל הדר: לכן נצטרך לעשות מאמץ משולב כדי לפתור את הבעיות גם במציאת מגרש אחר.

אמנון כהן: נניח פרוצה שם הגדר, אתה מתריע פעם, פעמיים, שלוש, ובעל המגרש לא מתקן.

יואל הדר: צריך לתת התראה על הפסקה.

אמנון כהן: עם איזה כלים אתה מתמודד?

אמנון כהן: חוץ מזה שאתה אומר, נפסלת במכרז.

יואל הדר: יש ערבות במכרז - - -

בלהה חרחס-קימל: יש סנקציות בכסף שאני יכולה לקנוס אותו.

אמנון כהן: כמה?

בלהה חרחס-קימל: אני כבר לא זוכרת את התעריפים - - -

אמנון כהן: 2000 שקל?

בלהה חרחס-קימל: חוץ מזה יש מה שנקרא חילוט ויש גם מה שנקרא מיצוי בגין התרת התקשרות ויש גם תביעה כנגד נזיקין.

בלהה חרחס-קימל: בכל מקרה במקביל אני יכולה לפרסם וללכת למכרז חדש, להתקשר - - -

אמנון כהן: במכרז כתוב משהו מיידי?

בלהה חרחס-קימל: מכרז מבחינתי יכול לצאת לאוויר - - -

אמנון כהן: גברתי, משהו מיידי, בלי כל הסיפור מכרז חדש, כמה כסף הערבות?

לאה ורון: מה גובה הערבות?

בלהה חרחס-קימל: 50,000 שקל למגרש.

אמנון כהן: הוא נותן אותם מראש?

בלהה חרחס-קימל: הוא נותן את זה כבר בעת החתימה על הסכם.

לאה ורון: ומה גובה הקנס שאתם יכולים להשית עליו?

גלעד ארדן: ערבות רק 50 אלף שקל?

רוני לוינגר: סליחה, הערבות היא 100 אלף.

ג'יל בוקרה: אנחנו ביקשנו 100,000 שקל מהזוכים, מכל אחד 100,000 שקל ערבות.

אמנון כהן: ואם אתה לא רוצה לקחת את הערבות שלו, אתה אומר, שמע, 3 פעמים באתי אליך, המשטרה תבוא לסיור לבדוק אם אכן רכבים נמצאים, 3 פעמים באתי והשומר לא נמצא במקום.

אמנון כהן: אתה מתריע, והוא עונה, כן, השומר בדיוק יצא לשירותים.

אמנון כהן: אתה אומר, שמע, אם בפעם הבאה הוא לא נמצא פה, איזה קנס אני יכול לתת?

חוה ראובני: סנקציות כספיות.

ג'יל בוקרה: אנחנו יכולים לראות את זה קודם כל כהפרת הסכם.

אמנון כהן: מיידי, איזה קנס אתה יכול להטיל עליו?

אמנון כהן: תנו בבקשה תשובות כי תיתקלו בזה מחר בבוקר.

אמנון כהן: אתה לא מייד תוריד את החילוט של הערבות.

אמנון כהן: פעם אחת תוריד את הערבות, בפעם הבאה מה תעשה?

אמנון כהן: אז שיהיה לך כלים.

אמנון כהן: איזה קנס אתה יכול להטיל עליו מעבר לחילוט?

בלהה חרחס-קימל: במקרה הזה אנחנו באמת לא נקבנו בקנס - - -

אמנון כהן: למה?

בלהה חרחס-קימל: מכיוון שהכסף לא זורם מקופת המדינה, זה לא שירות שהוא עושה לי אלא הוא עושה לאזרח.

בלהה חרחס-קימל: יוצא שאין שלב שהוא מעביר לי חשבונית שמתוך החשבונית אני יכולה לקזז סכומים.

בלהה חרחס-קימל: זה סוג התקשרות שהוא שונה - - -

אמנון כהן: לא התקשרות, אני מדבר איתך, כמו שהמשטרה נותנת לי רפורטים אם אני עושה עברה - - -

בלהה חרחס-קימל: אין לי רפורט לתת לזה.

אמנון כהן: אז עכשיו הוא אומר לך במכרז, אני אציב 4 שומרים ואני אעשה כך וכך והוא לא עושה, פעם אחת תורידי לו את הערבות, מה יהיה אחר כך?

בלהה חרחס-קימל: אם השירות לא יהיה מתאים אז המשטרה - - -

אמנון כהן: בכל אזור הצפון רק בחצור יש מגרש אחד כי אף אחד לא הגיש בגלל שהקשחתם את הקריטריונים.

אמנון כהן: אז אמרתי, נושא שני, אם אתם אומרים שהוא לא עומד בתנאי מכרז מסוים, או גדר פרוצה או שומר לא נמצא, איזה סנקציות תשים?

אמנון כהן: אדוני, שמתי רכב, 80 רכבים של אזרחים שם והמגרש פרוץ - - -

גלעד ארדן: אז יש לו ערבות, מה הוא רוצה להפסיד 100 אלף שקל?

אמנון כהן: אני לא יודע אם הוא רוצה ישר לקחת את הערבות, לכן אני שואל איזה עוד סנקציות יש?

גלעד ארדן: יש סנקציות בכל מכרז של המדינה.

גלעד ארדן: אדם נותן ערבות לביצוע התחייבויות שלו, לא ביצע הוא מפסיד 100,000 שקל.

גלעד ארדן: מי רוצה להפסיד 100,000 שקל?

גלעד ארדן: אדם מפר חוזה, אני חייב לבטל איתו את הזכייה שלו.

בלהה חרחס-קימל: מתקן אותי העוזר שלי ג'יל בוקרה שבקי בכל הפרטים ואומר שבהסכם של המדינה עם הזכיין, יש טבלת קנסות מוסכמים שמתואמים בהסכם, ואני מקריאה.

אתי בנדלר: מופעלים ללא אבטחת נזק, מה שנקרא?

בלהה חרחס-קימל: עדיין ללא אבטחת נזק.

בלהה חרחס-קימל: ברגע שאני רואה שהוא לא ביצע דבר, יש קנס בצידו.

בלהה חרחס-קימל: אופן מימוש הקנס הוא קצת בעייתי במקרה הזה אבל הוא קיים.

בלהה חרחס-קימל: אחר כך נשב עם היועצים המשפטיים ונבדוק איך אפשר לממש את הקנסות.

בלהה חרחס-קימל: בעניין קנסות כתוב כך: משרדי הספק והמגרש סגורים בשעות הפעילות, במידה והמשרדים יהיו סגורים בשעות שהם אמורים להיות פעילים, יוטל קנס בסך 1500 שקלים לכל יום או חלקו.

בלהה חרחס-קימל: אחר כך כתוב, לא בוצע דיווח יוטל קנס בסך 500 שקלים לכל אי דיווח.

בלהה חרחס-קימל: אחר כך, אי הצגת שלט מחירים כנדרש לפי סעיף במכרז יחייב את הספק בתשלום קנס של 200 שקלים.

בלהה חרחס-קימל: אם לא יימצא שלט תקין, במקרה כזה הוא יחויב ב-400 שקלים קנס.

בלהה חרחס-קימל: בקיצור, יש תמרור של עוד שני סעיפים של קנסות כלומר, קנסות קיימים.

אמנון כהן: סעיף 7 אושר.

אמנון כהן: סעיף 8, בבקשה.

יואל הדר: תשלום הוצאות על אחסנת כלי רכב וגרירתו.

יואל הדר: (א) בעד אחסנת כלי הרכב ישלם כלי הרכב או מי מטעמו, למפעיל מגרש האחסנה שכלי הרכב אוחסן בו, תשלום בשיעור שהציע מפעיל מגרש האחסנה במסגרת מכרז לאחסון כלי הרכב במגרש האחסנה, או לפי הקבוע בתוספת, לפי הנמוך מביניהם, זולת אם בית המשפט הורה אחרת.

יואל הדר: אנחנו לא סבורים שצריך את הסיפא ואנחנו מבקשים להוריד את המילים "זולת" מראש.

יואל הדר: כי אחרת כולם ירוצו לבית משפט כדי לקבל הנחות וזאת לא המטרה אז נוריד את "בית המשפט".

לאה ורון: עורך דין הדר מבקש למחוק את הסיפא של סעיף 8.

אתי בנדלר: למה?

יואל הדר: ראשית החוק מאפשר ללכת לבית משפט, אני לא חושב שצריכות להיות תקנות כי אז כל אחד שיקבל ירוץ לבית משפט ויבקש להפחית את זה ואז בעצם יוצא שזה יוצא מקופת המדינה בסופו של יום מפני שבעל המגרש לא יפסיד - - -

אתי בנדלר: האפשרות של בית המשפט לקבוע אחרת כפי שאתה אמרת קבועה בפקודה עצמה.

אתי בנדלר: אם עכשיו, זה יעלם מהתקנות אז הוא לא ידע על כך, רק עורך דין ממולח שיקרא גם את הסעיף המסמיך?

אתי בנדלר: אני לא חושבת שראוי להשמיט את זה.

אמנון כהן: קיבלתי, לא משמיטים.

אמנון כהן: הלאה.

יואל הדר: (ב) בעד גרירת כלי רכב ישלם בעל הרכב או מי מטעמו לגורר שגרר את כלי הרכב או מי מטעמו, תשלום בשיעור שלא יעלה על הקבוע בתוספת, זולת אם בית המשפט הורה אחרת.

אמנון כהן: אנחנו נראה בתוספת כמה?

יואל הדר: כן.

יואל הדר: (ג) רכב לא ישוחרר ממגרש אחסנה בטרם שולמו התשלומים בשל גרירת הרכב ואחסנתו אלא אם כן בית המשפט הורה אחרת.

יואל הדר: (ד) דרכי ביצוע התשלום ותיעודו יהיו לפי נהלים שיקבע ראש מת"ן.

יואל הדר: (ה) הסכומים המפורטים בתוספת יעודכנו אחת ל-18 חודשים בשיעור השינוי של המדד החדש לעומת המדד היסודי.

יואל הדר: ואולם אם בטרם חלפו 18 חודשים חל שינוי בשיעור עליית המדד העולה על 4% ממועד קביעתו או שינויו הקודם, יעודכנו הסכומים המפורטים בתוספת לפי שיעור עליית המדד החדש, לעומת המדד היסודי.

אתי בנדלר: אני מבינה שזה נקבע במכרז ה-18 חודשים?

יואל הדר: כן.

יואל הדר: (ו) ראש מת"ן יפרסם בהודעה ברשומות את נוסח התוספת, כפי שהשתנתה עקב עדכון הסכומים, לפי הוראות תקנה זו.

יואל הדר: (ז) בתקנה זו – "המדד החדש" – המדד הידוע במועד עדכון הסכומים הקבועים בתוספת.

יואל הדר: "המדד היסודי" – מדד חודש ספטמבר, 2005.

יואל הדר: זה המכרז כמובן.

יואל הדר: "מדד" – מדד המחירים לצרכן שמפרסמת הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה.

יואל הדר: היו"ר אמנון כהן: יש למישהו הערות לסעיף 8 ולתתי סעיפים?

דוד טל: כן, ב-8 (ה) 4% ממועד קביעתו או שינויו הקודם, אתה לוקח בחשבון כאילו שב-18 חודשים המדד לא יעלה ב-4%, ואם כן אז אולי צריך לעשות את זה לשנה.

דוד טל: אני מניח שמתנאים אלה היו עושים מכרז, אני מניח שמי שכתב את זה חשב על זה - - -

אמנון כהן: מי מסביר את 8 (ד)?

אתי בנדלר: מה זאת אומרת?

אתי בנדלר: ראש מת"ן יכול לקבוע שיש אפשרות לשלם רק במזומן למשל?

דוד טל: בדואר, במזומן, באשראי.

לאה ורון: מדוע זה בכלל לא רשום בתקנות מה הן דרכי התשלום?

לאה ורון: הרי במדינת ישראל ידועות דרכי התשלום?

עודד ברוק: כי משלמים את זה ישירות לבעל מגרש החניה.

אמנון כהן: את מה?

אמנון כהן: את הגרירה, את האחסון?

אתי בנדלר: אפשר להוריד את השאלה אם התייחסתם לזה במכרז?

רוני לוינגר: במכרז כתוב שאפשר לשלם בכרטיסי אשראי ובמזומן.

אתי בנדלר: בכל דרך תשלום, אז להיפך, אולי לעגן את זה בתקנות כדי שזה לא יצומצם בעתיד.

רוני לוינגר: בלי צ'קים.

אמנון כהן: אז מה שכתבתם במכרז שיהיה מעוגן פה.

גלעד ארדן: כשאדם מגיע לשחרר את רכבו הוא יודע שהוא צריך לשלם, הוא לא מגיע בהפתעה.

אתי בנדלר: לא, השאלה היא שלא יבוא ויביא רק מזומן.

רוני לוינגר: זאת לא הייתה הכוונה, הכוונה הייתה מבחינת תיעוד התשלום.

אתי בנדלר: תיעוד התשלום זה מצוין, השאלה היא - - -

לאה ורון: כתבתם, דרכי ביצוע התשלום ודרכי ביצוע התשלום משמעו, האם במזומן, האם בכרטיס אשראי, האם באמצעות צ'ק?

לאה ורון: ואני חושבת שראוי שחברי הוועדה יידעו מה הם דרכי התשלום שהציבור יחויב לשלם להם.

אמנון כהן: לכמה זמן המכרז?

אמנון כהן: כמה זמן ההתקשרות?

בלהה חרחס-קימל: תקופת התקשרות היא לשנה עם אופציה עד שלוש שנים.

גלעד ארדן: אם התקנות מאושרות זה מהיום?

גלעד ארדן: המגרשים מוכנים?

עודד ברוק: יש מכרז ויש זוכים.

רוני לוינגר: אני רוצה להקריא רגע לוועדה מהמכרז: הספק מתחייב לאפשר לאזרחים הבאים לשחרר את רכבם לשלם עבור חובם במגוון אמצעי התשלום המקובלים כגון, מזומן וכרטיסי אשראי.

רוני לוינגר: אתי בנדלר: אגב, זה לא שולל צ'קים.

רוני לוינגר: כתוב, במגוון, כגון.

חוה ראובני: צ'קים זה אמצעי תשלום מקובל, אבל אני בהחלט יכולה להבין את הספק שיסרב לקבל צ'ק.

אתי בנדלר: אז הייתי מציעה בתקנת משנה ד' להוסיף, במזומן, בכרטיס אשראי או בדרכים נוספות.

אתי בנדלר: כלומר שיהיה ברור שבמזומן או בכרטיס אשראי הוא מתחייב לקבל וכן בדרכים נוספות שיורה ראש מת"ן.

חוה ראובני: למשל העברה בנקאית.

אמנון כהן: תודה, סעיף 9.

יואל הדר: 9.

יואל הדר: תחילתן של תקנות אלו ביום ט"ו בשבט, 13 בפברואר 2006.

אתי בנדלר: איך אפשר לאתחל את זה לפני שהן מפורסמות?

אמנון כהן: מיום פרסומן ולמשך שנתיים.

עודד ברוק: חייבים על פי חוק לדעתי לדווח לכם בהתחלה.

אמנון כהן: בסדר, לשנתיים אבל כל שנה חייב דיווח.

עודד ברוק: אתה חייב כל שנה דיווח על פי החוק.

יואל הדר: אם אני חייב לדווח אתה רוצה לצמצם בתקנות גם?

אתי בנדלר: סעיף 9 יהיה רק תחולה למשך שנתיים.

גלעד ארדן: התקנות הן רק לשנתיים, למה?

אתי בנדלר: זה מה שהיושב ראש ביקש כדי שאם יהיה צורך בשינויים כתוצאה - - -

גלעד ארדן: בסדר.

אמנון כהן: אלו מגרשים חדשים, נראה אם מרוצים, אם הציבור נהנה או הציבור סובל.

אתי בנדלר: אם מדווחים לך ואתה לא אוהב את הדיווח אז אתה יכול לעשות, אוי, אוי, אוי, ואם מגבילים את תוקף התקנות אתה יכול לעשות משהו מעבר לזה.

גלעד ארדן: אז למה שנתיים ולא לשנה?

אמנון כהן: לא כדאי שנה, תן להם לזוז קצת, נראה מה המצב, תודה.

אמנון כהן: תוספת בבקשה.

יואל הדר: תוספת.

יואל הדר: 1.

יואל הדר: סכום התשלום המרבי בעד העמדת כלי רכב במגרש אחסנה לכל יום אחסון, יהיה כמפורט להלן.

יואל הדר: (1) רכב שמשקלו הכולל אינו עולה על 4 טון, עד 47.20 שקלים חדשים.

אתי בנדלר: רק כדי שהתמונה תהיה שלמה אני מפנה אתכם חברי הוועדה לסעיף 3 לתוספת שלכל הסכומים האלה צריכים עוד להוסיף מע"מ.

לאה ורון: לכן זה הגיע ל-55 שקלים לפי הטבלה שהוצעה בישיבה הקודמת.

אמנון כהן: אז איך הסברנו שהגענו לסכומים האלה?

רוני לוינגר: לקחנו את המחירים בהצעות, את המחיר הממוצע בהצעות שקיבלנו, הורדנו את זה ב-20 אחוז, בדקנו את השוק ואני רוצה לציין שמבין כל המגרשים רק שני מגרשים היו במחיר של 55 שקלים.

רוני לוינגר: מגרשים אחרים יהיו במחירים של 20, 25 שקלים, עוד שני מגרשים במחיר 40, 45 שקלים.

אמנון כהן: ויש גם הבדל בין 29 ימים אמרתם לי - - -

רוני לוינגר: נכון.

אמנון כהן: איפה כתוב ה-29 ימים?

לאה ורון: המגרש הכי יקר במחירים שלכם מצוי בחצור בצפון ששם אין אלטרנטיבה.

לאה ורון: זה גם מגרש אחד, גם מרוחק וגם בעלות הגבוהה ביותר בהשוואה למגרשים האחרים.

רוני לוינגר: המחיר בצפון במכרז היה כפול ממה שכעת.

לאה ורון: והצלחתם להפחית אותו.

רוני לוינגר: הצלחנו להוריד אותו למחיר שנקבע.

גלעד ארדן: זה טעות ה-7 וחצי שקלים?

רוני לוינגר: לא.

גלעד ארדן: ההחרמה, יש מצב שהיא פחות מ-30 יום?

יואל הדר: אלא אם כן הולך לבית משפט.

יואל הדר: בית משפט יכול לקצר ואז לא בטוח שכלכלית הוא צריך - - -

אמנון כהן: יכול להיות שעצרו אותו ל 30 יום, הלך לבית משפט, אחרי שבוע אמרו לו, אתה נקי.

גלעד ארדן: נניח שבמקום 30 יום הוא היה 10 ימים, אז ה-20 יום האלו יעלו לו עוד 600 שקל כי ברוב המקומות יש פער של 30 שקל ליום אם זה פחות מחודש או יותר מחודש.

אמנון כהן: בכל מקרה הוא ישלם יותר.

גלעד ארדן: אני פשוט מציע שכשהוועדה תפרסם הודעה היא תפרסם את התעריף שיהיה המקובל וזה התעריף בשורה השנייה וזה מ-30 ימים ומעלה כדי שהציבור לא יחשוב שיום אחסנה, הרי רוב המקרים זה יהיה התעריף בשורה השנייה, לא זה שבשורה הראשונה.

גלעד ארדן: כי אין בחוק מצב שיהיה אפשר להחרים לפחות מ-30 יום אלא אם כן בית המשפט החליט לבטל ולקצר את זה.

עודד ברוק: חבר הכנסת ארדן, לכן פירסמנו בתוספת רק את המחיר כמו שאתה אומר, מ-30 יום ומעלה, זאת הסיבה.

אמנון כהן: נתקדם הלאה.

יואל הדר: (2) רכב שמשקלו הכולל עולה על 4 טון, עד 81.55 שקלים חדשים.

יואל הדר: 2.

יואל הדר: סכום התשלום המרבי בעד גרירת כלי רכב יהיה כמפורט להלן.

יואל הדר: (1) רכב שמשקלו הכולל אינו עולה על 4 טון: (א) עד 257.51 שקלים חדשים ל-30 הקילומטרים הראשונים או כל חלק מהם.

יואל הדר: (ב) עד 5.15 שקלים חדשים לכל קילומטר נוסף.

יואל הדר: (2) רכב שמשקלו הכולל עולה על 4 טון: (א) עד 772.53 שקלים חדשים ל-30 הקילומטרים הראשונים או כל חלק מהם.

יואל הדר: (ב) עד 10.30 שקלים חדשים לכל קילומטר נוסף.

יואל הדר: עשינו שינויים כדי להתאים את זה למצב של האגרות.

יואל הדר: 3.

יואל הדר: לכל הסכומים יתווסף מס ערך מוסף כדין.

לאה ורון: אדוני היושב ראש, אני מזכירה לך שהייתה פנייה לוועדה מחברות הליסניג.

אמנון כהן: לסעיף 2 יש למישהו הערה?

אמנון כהן: לסעיף 3? לא.

אמנון כהן: חברים, דיברתי אתכם בחוץ, אמרנו שבתקנות לא כתוב למי יעשה שימוע.

אמנון כהן: שימוע ייעשה לנהג ואנחנו רוצים שגם בעל הרכב יחויב בתקנות שגם יעשו לו שימוע, אני מתכוון לחברות עסקיות שגם יוזמנו לשימוע, חייבים להזמין אותם, אני רוצה שזה יהיה כתוב בתקנות, לא בנהלים הפנימיים של המשטרה.

רוני לוינגר: המדיניות שלנו היא כזאת, דיברנו בפעם שעברה - - -

אמנון כהן: המדיניות היא מצוינת אבל אני לא רוצה להשאיר את זה לשיקול דעת של קצין משטרה כזה או אחר.

אמנון כהן: לא יבוא?

אמנון כהן: עניין שלו.

אמנון כהן: אתה אומר, מחר בשעה 11 נהג אתה מוזמן ביחד עם הבעלים, תדאג להעביר לו את ההודעה.

אמנון כהן: ירצה יבוא, בזה פטרת את עצמך.

אמנון כהן: לא רוצה לבוא זה עניין שלו אבל אם יש לו מה להגיד שיבוא לשימוע ויגיד.

רוני לוינגר: נושא השימוע מוסדר בחקיקה הראשית.

אמנון כהן: עם נהג בעל הרכב אין לך שום בעיה.

אמנון כהן: הבעיה היא כשיש חברה עיסקית כזו או אחרת או ליסינג כזה או אחר, שאנחנו ניידע גם את הבעלים של הרכב.

אמנון כהן: הנהג יקבל על הראש כבר מה שמגיע לו אבל כשרוצים להחרים רכב מחברה או מכל גוף כזה או אחר, אז שיזמינו אותו לפחות לשימוע.

גלעד ארדן: יש עם זה בעיות שאי אפשר יהיה להתגבר עליהם.

אמנון כהן: מה למשל?

גלעד ארדן: נגיד שהורים נסעו לחו"ל לטיול של 3 שבועות, יכולים להיות מקרים רבים שרצינו למנוע אותם.

גלעד ארדן: נניח שההורים נסעו לחו"ל ל-3 שבועות נתנו לילד את הרכב.

גלעד ארדן: והילד הוא מסוכן לציבור, מה לעשות, נסע שיכור וכו'.

גלעד ארדן: אז מה?

גלעד ארדן: עד שלא יצליחו לתפוס את ההורה אי אפשר יהיה להשבית את אותו כלי רכב?

אמנון כהן: ייקחו לו את הרשיון נהיגה בינתיים, יעצרו אותו, יתנו לו קנס.

גלעד ארדן: אז הוא ינהג בלי רשיון.

גלעד ארדן: אם הוא נהג עבריין ולא אכפת לו, אז בשביל מה צריך את כל התקנות?

אמנון כהן: על מקרה אחד אני לא יכול להשליך את כל ההליך.

גלעד ארדן: לא מקרה אחד, אפשר להכניס סעיף או שתהיה הצהרה לפרוטוקול שהמשטרה תעשה כל שביכולתה כדי להודיע לבעל הרכב.

גלעד ארדן: אם היא לא מסוגלת להוכיח שהיא ניסתה לפחות לאתר אותו אז תהיה לה בעיה אחרי זה כשירצו לשחרר את הרכב מול בית משפט.

גלעד ארדן: אפשר למצוא איזשהו איזון בין שתי המטלות האלו.

גלעד ארדן: אי אפשר להטיל את כל חובת המצאת הבעלים על המשטרה ותמיד יהיו אנשים שיוכלו לעקוף את כל העניין הזה.

אמנון כהן: אני מבין מה אתה מתכוון אבל אני אומר מצד שני, חברת השכרה או כל חברת ליסינג כזו או אחרת, הם לא בחוץ לארץ, אז אני רוצה שהוא שיבוא ויגיד שהוא עשה את כל ההליכים הנדרשים על פי החוק, ליידע את הנהג, להגיד לו את זה, ואז השוטר יבצע את העבודה, הרכב לא יוחרם אבל את כל הסנקציה אנחנו נטיל על הנהג.

דוד טל: זה נכון לגבי חברת הליסינג אבל אומר ארדן שיש מצב שלא כלול שם.

דוד טל: אם בחור צעיר קיבל את הרכב מההורים שיצאו לחוץ לארץ, הוא לא בעל הרכב, בעל הרכב זה אבא שלו.

דוד טל: אתה רוצה לתת פה אפשרות שגם בעל הרכב יבוא לשימוע, והוא נמצא בחו"ל, אז מה תעשה המשטרה בפרק הזמן הזה שבעל הרכב נמצא בחו"ל, האם יעקלו את הרכב ויעצרו אותו?

אמנון כהן: אם הוא בחו"ל ורואים שזה מסוכן, יחרימו, ימצאו את הדרך אבל אם הבעלים לא בחוץ לארץ אני רוצה שיבואו.

דוד טל: זה ברור, אבל מה אתה עושה כשהוא בחוץ לארץ?

חוה ראובני: אדוני, אני חושבת שבקשתם של חברות ההשכרה כמו שאני קוראת את המכתב שלהם, כמו שקראתי את המכתבים שלהם אלי שקדמו לו, הם לא רוצים שהחוק יחול עליהם.

חוה ראובני: הבעיה שלהם זה לא עם השימוע שלא מזמינים אותם לשימוע.

חוה ראובני: הם רוצים פטור גורף מהחוק הזה.

דוד טל: מה זה משנה מה הם רוצים, היושב ראש הציע שנזמין אותם לשימוע אז הוא עוקף אותם.

חוה ראובני: בוודאי שצריכים לשמוע אותם.

חוה ראובני: אין סמכות לקבוע בתקנות על הפרוצדורה של השימוע.

חוה ראובני: פשוט אין.

חוה ראובני: החוק לא מסמיך אותנו לקבוע בתקנות פרוצדורה של השימוע.

חוה ראובני: הוא מפנה אותנו לסעיף 47 שזה שימוע לעניין רשיון הנהיגה.

חוה ראובני: אומרים לנו פה, המשטרה מודיעה, אנחנו מזמינים, אנחנו רוצים לשמוע אותם, אנחנו רוצים לעשות את זה.

חוה ראובני: אולי אפשר לחדד את הנוהל ולכתוב לעניין חברות השכרה וליסינג סעיף ייחודי נפרד שמנחה את קצין המשטרה גם בעניין ההזמנה וגם בעניין הטיעונים והשיקולים.

חוה ראובני: אבל אי אפשר בדרך הזאת בעצם לתת להם בדלת האחורית פטור מהחובה.

חוה ראובני: מה עוד שאני לא חושבת שיש לנו סמכות בכלל לקבוע את זה בתקנות.

אמנון כהן: אני לא ביקשתי פטור עם כל הכבוד, ביקשתי להזמין אותו לשימוע.

חוה ראובני: אנחנו רוצים להזמין אותו לשימוע.

לאה ורון: היושב ראש רוצה להבטיח את זה שהם יוזמנו לשימוע.

גלעד ארדן: זה הכי קל בעולם להזמין כי הם חברה, הם יכולים לשלוח כנציג את מי שהם רוצים.

אמנון כהן: כרגע אין להם את זה בתקנות.

גלעד ארדן: אבל גם לגבי האזרח הרגיל אין לנו את זה בתקנות.

גלעד ארדן: מה ההבדל?

גלעד ארדן: למה אתה נותן עדיפות לחברות הליסינג על איזה משפחה רגילה שרוצה לשלוח את האבא לשימוע?

גלעד ארדן: או שאנחנו סומכים עליהם שהם מזמינים לשימוע או שאנחנו לא סומכים.

גלעד ארדן: אין שוני בין חברות ליסינג למעסיק רגיל.

גלעד ארדן: גם מעסיק רגיל שהעובד שלו עשה עברה והסיע במשקל יתר, גם זה לא כתוב כרגע אבל יש לנו נוהל שבעל הרכב מוזמן לשימוע.

גלעד ארדן: הוא רוצה שתהיה לו הגנה אם הם ילכו לבית משפט שאכן נתנו לו למצות את הזכויות שלו כי הם לא ירצו כל פעם שבית משפט יהפוך להם את ההחלטה.

אמנון כהן: איך, גברתי היועצת המשפטית, אנחנו מכניסים בתקנות שגם בעל הרכב יבוא לשימוע?

אתי בנדלר: יש להבחין בין שני דברים לצורך העניין הזה, בין השימוע לבין מסירת העתק מהודעת איסור שימוש.

אתי בנדלר: באשר למקרה השני הדברים יותר קלים כי כאן הדברים מעוגנים בתקנות, למי מוסרים את ההודעה הזאת ותיכף נגיע לכך ותהיה לי הצעה.

אתי בנדלר: באשר לעצם שימוע.

אתי בנדלר: אז נכון אמרו כאן שהפקודה עצמה מדברת אך ורק על הנהג, איננה מדברת על הבעלים של הרכב.

אתי בנדלר: עם זאת צריך לזכור שתנאי למתן הודעת איסור שימוש על ידי קצין משטרה לסעיף 57 א' (2) היא שלקצין המשטרה צריך להיות יסוד להניח שיוגש נגד הנהג כתב אישום.

אתי בנדלר: ואם אכן מדובר למשל בנהג תייר שעומד לעזוב את הארץ, קרוב לוודאי שלא יהיה בסיס להשתכנע שיוגש נגדו כתב אישום במקרה הזה ולכן אני חושבת שזה לא יהיה ביצוע נאות של הוראות הסעיף הזה אם יינתן צו איסור שימוש ויחכו לכך שחברת ההשכרה תערער על כך לבית המשפט.

אתי בנדלר: אבל אני מסכימה שבאמת המקום לעגן את זה לגבי החלק הזה לפחות הוא בהנחיות מאוד ברורות, מאוד חד משמעיות.

אתי בנדלר: ואם זה יעוגן בהנחיות לפחות לקטע של השימוע הראשוני, כנראה שכל עוד לא מתקנים את הפקודה, אני חוששת שחברי כאן צודקים וצריכים להסתפק לנושא הזה בהנחיות.

אתי בנדלר: אני מבחינה בין שני שלבים, יש השלב של השימוע טרם מתן הודעת איסור שימוש לבין שלב מתן הודעת איסור שימוש.

רוני לוינגר: אני רוצה לחדד את המדיניות.

רוני לוינגר: המדיניות שלנו, כמו שהסביר ראש מת"ן, כאשר נהג הרכב הוא גם בעל הרכב, יתכן שימוע והשבתה במקום.

רוני לוינגר: ברגע שנהג הרכב אינו בעל הרכב, אנחנו לא נמהר עם ההחלטה, אנחנו נדחה אותה למחרת או תוך 3 ימים, לפי הוראות החוק, ודרך הנהג נודיע לבעל הרכב על מועד השימוע ובהחלט נשמע את טענותיו לפני מתן ההחלטה.

אתי בנדלר: למה רק דרך הנהג?

אתי בנדלר: איזה אינטרס יש לנהג לידע, להיפך, פעמים רבות הנהג אפילו לא ירצה שבעל הרכב ידע.

אתי בנדלר: הוא מפחד וכו'.

אמנון כהן: אם זה רכב חברה, יזרקו אותו מהעבודה.

אתי בנדלר: הנהג פעמים רבות אדיש לעניין, בוודאי אם מדובר בשוכר רכב שאמור לעזוב את הארץ.

אתי בנדלר: איזה אינטרס יש לו שיזמינו את הבעלים של הרכב לשימוע?

גלעד ארדן: מה זאת אומרת?

גלעד ארדן: ראשית הוא משלם דמי שכירות על כל יום שהרכב אצלו.

אמנון כהן: ולמחרת הוא הולך ומחזיר את הרכב, לוקח את כרטיס האשראי שלו משם וגמר את הסיפור.

אתי בנדלר: הוא שילם דמי שכירות ל-4 ימים והתחפף מהארץ ונסע לחו"ל.

רוני לוינגר: אבל אז אנחנו לא נתפוס את הרכב.

אתי בנדלר: יינתן צו אישור שימוש והוא אפילו ישתף פעולה וישנע את הרכב למגרש ומשם ייסע ישר במונית לשדה התעופה.

רוני לוינגר: הוא החזיר את הרכב לחברת ההשכרה.

אתי בנדלר: אז יש בעיה, זה מה שהם כותבים שמדובר בעסקה במסמך חסר וזה קצת בעייתי העניין הזה.

אתי בנדלר: עלולות להיות בעיות, להיווצר בעיות.

אתי בנדלר: והשאלה אם כדאי לחכות שייוצרו הבעיות כדי לפתור אותן או שאם ערים לבעיות מראש אפשר למנוע אותן.

גלעד ארדן: אבל אפשר לפתור את הבעיות הללו בנהלים שלהם.

אתי בנדלר: מה שאני אמרתי זה רק לא להזמין את הבעלים של הרכב דרך הנהג, זה כל מה שהערתי.

גלעד ארדן: במקרים שהקשר ביניהם הוא מנותק, זאת אומרת זה לא אבא ובן, זה לא מעסיק ועובד.

גלעד ארדן: זה מישהו כמו שהשוכר או ליסינג, אז הם יכולים לעשות אבחנה באופן הזימון שתהיה ישירות לבעל הרכב, לחברת ההשכרה.

אתי בנדלר: הם יכולים בכל מקרה לשלוח פקס, הם יכולים לעשות את זה טלפונית, כדי להגיע למענו של הבעלים של הרכב.

חוה ראובני: אני גם כתבתי בעצמי למר גאוני שפנה גם אלי שיעמדו בקשר עם המשטרה לחדד את הנוהל, לפתוח שם סעיף נפרד שיגיד, ביטול והפסקת שימוש ברכב השכרה.

גלעד ארדן: אתה מרים טלפון להרץ ואומר להם, עצרנו רכב שלכם, תגיעו מחרתיים, תשלחו נציג לשימוע, מה הבעיה?

עודד ברוק: 70 אחוז מהרכבים החדשים זה מחברות ליסינג והשכרה כיום.

רוני לוינגר: צריכים לעשות אבחנה בין ליסינג להשכרה.

רוני לוינגר: ליסינג זה רכב צמוד לתקופה ארוכה.

חוה ראובני: על רכב השכרה כתוב ברשיון הרכב שלו שהוא רכב השכרה, זה לא כתוב על רכב ליסינג, זה כתוב רק על רכב השכרה.

חוה ראובני: זה כתוב ברשיון הרכב.

חוה ראובני: אין בעיה לזהות את הרכבים שהם רכב השכרה.

אמנון כהן: גברתי היועצת המשפטית של הוועדה, הנהלים מצוינים, אני מכיר גם את כל מי שקורא את הנהלים, לוקחים חצאי משפטים מתחילים לקבל החלטות.

אמנון כהן: לכן אני רוצה לעגן את הנושא הזה בתקנות.

אמנון כהן: תמצאי דרך לזמן לשימוע את בעל הרכב שיעוגן בתקנות.

אמנון כהן: אני לא רוצה להשאיר את זה לנהלים.

אתי בנדלר: אני בספק אם יש סמכות לקבוע את זה בתקנות.

רוני לוינגר: כל הנושא של השימוע הוא לא בתקנות, הוא מוסדר בחקיקה.

רוני לוינגר: סעיף 53 מפנה לסעיף 47.

חוה ראובני: לא הסמיכו אותנו להתקין תקנות בנושא פרוצדורה של שימוע.

אתי בנדלר: אני לא מוצאת אסמכתא לעניין הזה.

אבנר הרשקופ: אם הייתה בעיה אמיתית הבעיה הייתה קיימת כבר היום.

אבנר הרשקופ: איסור שימוש אפשר לתת כבר היום.

אבנר הרשקופ: חברות ההשכרה לא באו ואמרו, היום יש לנו בעיה שמטילים איסור שימוש על הרכבים שלנו ואנחנו בכלל לא יודעים על זה.

אתי בנדלר: התשובה הזאת איננה תשובה משום שנמסרו לנו נתונים שכמעט לא עושים שימוש בכלי הזה משום שהוא לא יעיל בשלב זה.

אתי בנדלר: אז כשלא עושים שימוש בכלי אי אפשר להפיק ממנו לקחים.

אמנון כהן: הנהג קיבל את העונש שלו, הרכב מסתובב.

אמנון כהן: אני מכיר הרבה נהגים כמו שציינו פה, אי אפשר לאכוף את החוק הזה בכלל.

אמנון כהן: אתה אומנם השבתת את הרכב אבל בגלל שאתה לא יכול לאכוף את זה - - -

גלעד ארדן: סליחה על שאלת התם.

גלעד ארדן: מה הבעיה להוסיף בתקנות סעיף גם מבחינת

גלעד ארדן: כם שברכב השייך לחברה להשכרת רכב, לא ליסינג, והנהג הוא שוכר הרכב, יוזמן נציג חברת ההשכרה לשימוע.

רוני לוינגר: לגבי חברות השכרה אין לנו בעיה .

חוה ראובני: אין בעיה למעט העובדה שאין לנו סמכות לקבוע את זה בתקנות.

גלעד ארדן: מה זאת אומרת?

עודד ברוק: החוק לא הסמיך אותנו לקבוע את זה בתקנות.

רוני לוינגר: את זה אני לא יודע, עודד, כתוב לרבות, אפשר לקחת פרשנות רחבה.

חוה ראובני: כל ההליך של השימוע, שום דבר אחר בהליך השימוע לא מותקן בתקנות.

גלעד ארדן: אמרתי רק יוזמן.

חוה ראובני: ברור, אנחנו לא מחכים שיתייצב, לא בא, לא בא.

גלעד ארדן: חברות להשכרת רכב שהן לא פירטיות ראשית אין הרבה.

גלעד ארדן: דבר שני זה לא בעיה כי זה לא מעמיס על המשטרה משהו רציני.

גלעד ארדן: אדוני היושב ראש, אתה מצביע עכשיו?

גלעד ארדן: כי אני פשוט חייב ללכת לוועדת הכנסת.

אמנון כהן: אל תעשה דברים כאלה.

גלעד ארדן: נו באמת.

אמנון כהן: קודם כל נמצא את המינוחים הנכונים.

גלעד ארדן: אבל הייתי מעוניין להשתתף בהצבעה, זה בכל זאת חוק שלי, התקנות.

אמנון כהן: זכותך לעשות את מה שאתה מבין.

גלעד ארדן: אז אני שואל אם אתה מצביע - - -

אמנון כהן: כן, אני מחפש דרך.

אמנון כהן: אני רוצה לאשר, אישרנו כמעט את הכל חוץ מהדברים הקטנים.

רוני לוינגר: דיברתי עם היועצת המשפטית לבדוק אפשרות להוסיף בתקנות תקנה שקובעת שרכב ייחשב כמממש את הודעת איסור השימוש רק מרגע שהוצא מהמגרש.

אתי בנדלר: אתה נכנס כבר לדבר חדש, אני עדיין בנושא הקודם.

אתי בנדלר: תסתכלו על סעיף 57 רבא, זה סעיף שלא עשינו בו שימוש לצורך התקנות האלה, אני מדברת על הפקודה עצמה.

אתי בנדלר: השר לביטחון הפנים בהתייעצות עם שר התחבורה רשאי לדרוש דרכים לביצוע הודעת איסור שימוש.

אתי בנדלר: זה דרך לזמן בעל רכב לפני - - -

חוה ראובני: זה לפני הודעת איסור שימוש.

אתי בנדלר: בסדר, דרכים לביצוע ההודעה.

אתי בנדלר: איך את מבצעת את זה, זה לרבות איך את מוציאה אותה בכלל.

אתי בנדלר: בואי נגיד ככה, שכל עוד כשמדובר לרבות ברור שזה כולל עוד דברים ולא רק את הדברים לרבות, אבל ברמה הטכנית ולא ברמה מהותית.

אתי בנדלר: אותו דבר ב- 57.

אתי בנדלר: אבל כאן הייתי אומרת שמדובר על דרך הזמנת הבעלים של הרכב.

אתי בנדלר: לא הייתי אומרת שיש כאן ממש חריגה מסמכות לקבוע את הנושא הזה בתקנות.

רוני לוינגר: וזה במסגרת התקנות שאנחנו דנים בהם עכשיו?

אתי בנדלר: כן.

רוני לוינגר: אז נוכל דרך ה-57 (ו) להכניס גם את מה שאני ביקשתי.

אתי בנדלר: תיכף נבדוק.

אתי בנדלר: השאלה אם אנחנו מדברים על דבר שהוא באמת ברמה טכנית או ברמה מהותית?

עודד ברוק: כלי רכב שבעליו הוא חברת השכרה?

אמנון כהן: לא רק.

אמנון כהן: בעלי רכב, בעל רכב שיוזמן לשימוע.

אמנון כהן: אם אני נהג ובעל הרכב, אין בעיה.

אמנון כהן: אם אני נהג ובעלים של הרכב זה מישהו אחר, אני רוצה שהבן אדם או הגוף יבוא לשימוע.

אמנון כהן: ואז אמרו שיש איזשהו הסכם שעושה אפילו אב עם בן, אפילו גוף שנותן רכב שאתה אסור לך לעבור על הדברים האלה, לפחות יידעתי אותו שעם כל מה שכתוב זה עליך ולא עלי.

רוני לוינגר: אני חייב לציין שזה מסרבל את עבודת המשטרה.

רוני לוינגר: אני רוצה להגיד שלפעמים יש לנו כלי רכב נטושים, אנחנו בודקים במסוף ואנחנו לא יודעים מי בעל הרכב ואנחנו לא מוצאים למי להודיע שהרכב נטוש.

אמנון כהן: כמה מקרים כאלה יש לך?

רוני לוינגר: יש לנו מקרים.

אמנון כהן: אני לא מדבר על בודדים.

רוני לוינגר: לכן, הרעיון שלנו היה ללכת דרך הנהג.

רוני לוינגר: הרי הנהג הוא לקח את הרכב מבעליו.

רוני לוינגר: אני מוכן לחשוב על עיסקה שונה לגבי רכב שכור.

רוני לוינגר: אני מקווה שלגבי רכב שכור שבאמת לנהג אין אינטרס.

רוני לוינגר: אני מוכן לחשוב, אני צריך לקבל אישור מהמפקדים שלי, לבדוק ברכב השכרה, אם תום תקופת ההשכרה היא בתוך ה-30 יום, בכלל לא להשבית.

רוני לוינגר: אני לא רוצה להשבית רכב כזה שתום תקופת ההשכרה מסתיימת עוד כמה ימים, או דברים מהסוג הזה.

רוני לוינגר: אבל באופן כללי להטיל על המשטרה את החיוב לזמן את בעל הרכב - - -

אתי בנדלר: למסור הודעה, לעשות כמיטב יכולתה כדי למסור הודעה לבעלים של הרכב.

רוני לוינגר: אנחנו מעוניינים שבעל הרכב יבוא לשימוע.

רוני לוינגר: הרעיון שלנו היה ללכת דרך הנהג.

רוני לוינגר: אם הנהג שיכור יש לנו נוהל של טיפול בנהג שיכור.

רוני לוינגר: אנחנו אוסרים עליו להמשיך בנהיגה ומבקשים שיבוא בן משפחה, אז להגיד לאותו בן משפחה, דע לך, מחר ב-11 יש שימוע, תביאו נציג מטעמכם להשמיע את טענותיכם.

רוני לוינגר: זה בהחלט יהיה מוסדר באופן ברור בנוהל המשטרתי.

לאה ורון: אז היושב ראש מבקש שזה יוסדר בתקנות ולא בנוהל המשטרתי.

רוני לוינגר: אז אני אמרתי את עמדותינו.

רוני לוינגר: אמרתי שאם תהיה חובה בתקנות זה מסרבל את התהליך באופן שספק אם נוכל לעמוד בו בצורה שאנחנו מעוניינים.

אמנון כהן: מה שאתה אומר בנהלים תעשה את זה בתקנות.

אמנון כהן: לא יותר מזה.

אמנון כהן: מה שאתה אומר בנהלים תהפוך את זה לתקנות שזה יהיה מוסדר ולא לפי רצונו של אותו בן אדם איך שהוא פירש את הנהלים שלך.

אמנון כהן: אתה יכול לעשות ואתה יכול לא לעשות, זה נהלים.

אמנון כהן: אני רוצה מה שכתוב בנהלים, לא כהוא זה יותר מזה.

רוני לוינגר: אם יהיה ניסוח שהמשטרה תעשה מה שהמליצה היועצת המשפטית - - -

אתי בנדלר: אני עכשיו מסתכלת בסט התקנות שאנחנו עומדים לדון בהן לאחר סיום הדיון בתקנות האלה, תקנות התעבורה, איסור שימוש ברכב.

אתי בנדלר: יש לך שם את תקנה 3.

אתי בנדלר: אני אאלץ לשנות אותה כפי שהזכרתי קודם, שמדברת על השלב בו כבר ניתנה הודעת איסור שימוש.

אתי בנדלר: קובעות התקנות, העתק הודעת איסור שימוש ברכב שנמסרה לנהג שאינו בעל הרכב, ישלח לבעל הרכב באחת מדרכים אלה.

אתי בנדלר: דהיינו כאן יש חיוב.

אתי בנדלר: אתה לא מוודא שהוא קיבל אבל למסור אתה חייב.

אתי בנדלר: אותו דבר תעשה גם כאן.

אתי בנדלר: אתה חייב למסור הודעה על קיום השימוע לבעלים של הרכב באחת מהדרכים האלה.

אמנון כהן: ואם בעל הרכב לא בא, מבחינתך גמרת, אין בעיה.

אמנון כהן: לא בא, לא בא.

אתי בנדלר: זה נראה לכם?

רוני לוינגר: אנחנו נבקש לדבר עם ראש המחלקה.

אמנון כהן: בבקשה אבל תעשו את זה מהר כי אני באמת רוצה לאשר.

אמנון כהן: אני יכול להתקדם בינתיים בנושא הבא או אתה חייב להיות פה?

אמנון כהן: הנושא הזה נשאר פתוח וחוץ מזה כמעט הכל סיימנו.

אמנון כהן: את הנושא הבא נמשיך בינתיים, נשאיר כרגע את התוספת פתוחה.

אמנון כהן: מה היה הנושא השני?

לאה ורון: הנושא השני זה תקנות שגם הן נוגעות להשכרת רכב אבל של משרד התחבורה שהעביר שר התחבורה.

אמנון כהן: נושא שני, תקנות התעבורה (איסור שימוש ברכב) (תיקון), התשס"ו – 2006.

אמנון כהן: מי מציג?

אמנון כהן: בבקשה.

חוה ראובני: כיום יש כבר תקנות על הפרוצדורה של איסור שימוש ברכב.

חוה ראובני: יש שם תוספת שבה יש את הטפסים.

חוה ראובני: כיון שמספר העברות צמח מאז שהטילו תקנות סף של הטופס הזה בעבר ומכיוון שכלי הרכב כיום ילכו למגרשים, אנחנו רוצים לעשות קצת שינויים בטופס.

חוה ראובני: האמת שפורמלית שר התחבורה מתקין את התקנות האלה וכולן נועדו לענות על הצרכים המשטרתיים, אז הסברים מהותיים אני חושבת שהמשטרה תשכיל לתת יותר טוב ממני.

אמנון כהן: אוקי, הלאה.

חוה ראובני: החלפת התוספת.

חוה ראובני: 1.

חוה ראובני: במקום התוספת לתקנות התעבורה (איסור שימוש ברכב), התשנ"ט -1999, יבוא: "תוספת (תקנה 1) - - -

אתי בנדלר: אולי תסבירי רק מה זה התקנות האלה כרקע כדי שיהיה ברור על מה מדובר.

חוה ראובני: זו הפרוצדורה של איך נותנים לנהג את האיסור שימוש של היישום של זה.

אמנון כהן: הכל צריך להיות אותו דבר, איך יכנס למגרש, איך יצא ממנו.

חוה ראובני: לא שייך למגרש, שהנוסח יהיה כמו בתוספת.

אמנון כהן: מה היה בנוסח קודם?

עודד ברוק: בעצם הטופס הקודם דיבר בעיקר על הנושא של משקל יתר ועל העמדת הרכב.

עודד ברוק: כל מה שהוספנו זה שיש גם עברות אחרות ומה קורה בעת העברה למגרש האחסנה, זה הכל.

חוה ראובני: התקנות האלה מאפשרות לשוטר להדביק מדבקה על איסור שימוש ברכב, הוא קובע דרכי מסירת העתק ההודעה לבעל הרכב, מה דינו של סירוב וחובת מסירת רשיון רכב - - -

אמנון כהן: תתקדמי.

חוה ראובני: ועכשיו התוספת.

חוה ראובני: טופס הודעת איסור שימוש ברכב כאמור בסעיף 57א לפקודת התעבורה, לפי תקנה 1 לתקנות התעבורה (איסור שימוש ברכב), התשנ"ט – 1999.

חוה ראובני: אותה תקנה היא הודעת איסור שימוש כאמור בסעיף 57א תיערך לפי הטופס שבתוספת, אז הנה הטופס.

חוה ראובני: אל: נהג הרכב: 1.

חוה ראובני: בתאריך: שעה: במקום: הנהג הוא כך וכך, שם פרטי, שם משפחה ומספר זהות (להלן נהג הרכב), ברכב מספר כך וכך, (להלן נהג הרכב) וביצע עברה לפי סעיף כך וכך לפקודת התעבורה/תקנות התעבורה, התשכ"א -1961.

חוה ראובני: פירוט/ תיאור נסיבות העברה.

חוה ראובני: 2.

חוה ראובני: אשר על כן אני מודיעך כי השימוש ברכב האמור אסור לתקופה של כך וכך ימים, יש שתי אפשרויות כיום, 30 או 60 על פי הפקודה.

חוה ראובני: החל ביום, שעה, (להלן - תקופת איסור שימוש) ואתה נדרש להעבירו למגרש אחסנה עד אותו מועד.

חוה ראובני: 3.

חוה ראובני: הרכב האמור יאוחסן במגרש אחסנה לרכב הממוקם ב- עד המועד האמור בסעיף 2, וזאת למשך כל תקופת איסור השימוש.

אמנון כהן: איפה יהיה פה כתוב שהמשטרה צריכה לתת לו את האופציה לבחור איזה מגרש ולא יקבע מראש במקום כזה?

חוה ראובני: אני אישית חשבתי שמקומו של הדבר הזה בתקנות אחרות, כי זה כבר טופס הודעה.

חוה ראובני: אנחנו כבר עברנו את הבירורים.

אמנון כהן: אבל פה מגיע סעיף 3 שאומר, הרכב האמור יאוחסן, הוא כבר קובע לו איפה יאוחסן הרכב בלי לשאול אותו.

חוה ראובני: נכון, כי הטופס הזה יוצא אחרי שהוא שאל אותו.

אמנון כהן: איפה זה כתוב?

אמנון כהן: תראי לי איפה הוא שאל אותו, מתי הוא שאל אותו?

עודד ברוק: זה הבדיקה שנוסיף.

חוה ראובני: זה מה שביקשת להוסיף לתקנות האחרות.

חוה ראובני: אני אישית חושבת שמקומה של ההערה הזאת בתקנות האחרות.

אתי בנדלר: לי לא אכפת אם זה יהיה כתוב בתקנות האלה או בתקנות האחרות, אני רוצה לוודא שהדברים ייאמרו בצורה ברורה בתקנות.

אמנון כהן: איפה זה כתוב?

חוה ראובני: כאן זה לא כתוב.

אמנון כהן: איפה זה כתוב?

חוה ראובני: זה לא כתוב כרגע.

אמנון כהן: את אמרת שזה כתוב במקום אחר, אני שואל איפה?

חוה ראובני: אני אומרת שלא כתוב, זו הערה שעלתה פה בדיון, הערה מוצדקת לדעתי, מקומה בתקנות הקודמות.

אתי בנדלר: קודם כל את אומרת זה טופס, זה נכון שזה טופס אבל התקנות עצמן, הטופס זה בתוספת לתקנות, אפשר היה לעגן את זה בתקנות עצמן.

חוה ראובני: זה בתקנות אחרות.

חוה ראובני: יש את התקנות הקיימות מלפני הדיון היום שזה מדבר ממש על הפרוצדורה של מסירת ההודעה וזה הטופס.

חוה ראובני: כל התהליך של שקילת המגרשים, קביעתם, סיכומם, בחירתם וכו', שייך לתקנות שדנו בהם קודם.

אתי בנדלר: אין בעיות גברת ראובני, אם זה יעוגן בתקנות אלה או בתקנו האחרות ובלבד שזה יעוגן בתקנות.

אמנון כהן: איפה זה יעוגן?

אתי בנדלר: משרד התחבורה יחשבו על זה, ישלחו את הנוסח, אני לא אאשר להם אדוני היושב ראש, בהתאם לפרוצדורה שאנחנו מסכמים הרבה מאוד פעמים, אתה קובע את העקרונות וגברת ורון לא מוציאה אישור לתקנות לפני שהם שולחים לי את הנוסח ואני מוודאת שכל ההחלטות שלך באות לידי ביטוי בנוסח.

אמנון כהן: אז אני רוצה שתוודאי שלפני שמי שנותן לנהג ואומר לו שהרכב יאוחסן במגרש כזה וכזה, שהנהג קיבל לידיעתו או לידיו את כמות המגרשים, את מיקומם, את התעריפים והוא כבר יקבל החלטה איפה הוא רוצה לאחסן את הרכב.

אמנון כהן: לא יכול להיות שעצרו אותו במקום מסוים גיאוגרפי אבל הוא היה בכלל בדרך לחמותו שגרה בדרום בכלל, אבל המקום שהוא רוצה הוא דווקא בצפון, ואני אומר, תלך עכשיו לפתח תקווה והוא אומר, אני לא רוצה פתח תקווה.

אמנון כהן: לכן אני רוצה שעוד לפני כן שהדברים האלה יבואו לידי ביטוי.

אמנון כהן: לפני שמקבלים וממלאים את הטופס הזה שאותו הוא יקבל קודם, ששוטר ישאל אותו, איפה אדוני מבקש לאחסן את רכבו, והוא יענה במקום כזה וכזה.

אתי בנדלר: אני מבקשת שגם בזימון של הבעלים של הרכב, אם הנהג איננו הבעלים, המידע הזה יועבר בדרך זו או אחרת גם לבעלים של הרכב כי בעצם מי שיושפע מזה בעיקרו של דבר זה הבעלים ולא הנהג.

אמנון כהן: אם סוגרים את זה בדיון ההוא שהם יביאו לנו עכשיו את הנהלים והופכים את זה לתקנות, אז בכל מקרה בעל הרכב יעמוד לשימוע.

אמנון כהן: ואם הוא נמצא פה לשימוע ואחרי ששמעו אותו, לפי חומרת המצב ראו שבעל הרכב היה רשלן, לא יידע את הנהג, לא אמר מה שהיה צריך לומר לנהג, בכל מקרה שהוא היה בשימוע, החרימו לו את הרכב והוא כבר יודע, לא צריך.

אתי בנדלר: בסדר גמור.

חוה ראובני: אני חושבת שזה צריך לבוא אחרי השימוע.

חוה ראובני: הרי רק אחרי השימוע שבעל הרכב שהקצין חושב שהוא הולך לתת הודעת איסור שימוש ואומר, תקבל הודעת איסור שימוש, איפה אתה רוצה, אחת שתיים שלוש ארבע אפשרויות ותעריפים.

אמנון כהן: זה נכון.

אמנון כהן: יש לכם תשובה?

אמנון כהן: אתם רוצים לחזור לנושא הקודם או שנגמור את זה?

אמנון כהן: בואו נגמור את זה.

אמנון כהן: אז זה יהיה ככה, כל מה שאנחנו מדברים אם אין התנגדויות אני מאשר אותו אוטומטית.

אמנון כהן: סעיף 1, סעיף 2, סעיף 3, אושר.

אמנון כהן: סעיף 4.

אתי בנדלר: לגבי סעיף 3, מה שאני חושבת זה איפה להביא לידי ביטוי את החובה למסור מידע לנהג על כך שאם הוא לא ישנע את הרכב שלו למגרש שנבחר עד לתאריך שנקבע, אז המשטרה תדאג לגרירה ואז הנהג יצטרך לשלם גם דמי גרירה.

אמנון כהן: נכון, איפה זה בא לידי ביטוי?

אמנון כהן: בהמשך?

אמנון כהן: חוה מה את אומרת?

אתי בנדלר: אני מזכירה שבהתאם לפקודה, פועל יוצא מהפקודה הוא שצריכים להביא לידיעת הנהג את העובדה שאם הוא לא יעביר את הרכב למגרש - - -

אמנון כהן: בשעה כזו וכזה שקבעתם - - -

אתי בנדלר: אז המשטרה תגרור את הרכב והבעלים של הרכב יצטרך לשאת בתשלום.

אמנון כהן: איפה זה בא לידי ביטוי בתקנות?

אמנון כהן: אם בכלל, ודבר שני שאתה ביקשת, נגיד כתבו בתאריך זה ובשעה זו והרכב לא הגיע ליעדו בזמן האמור, אלא הגיע אחרי יומיים, הוא התחמק.

אמנון כהן: אז זה יכנס לתוקף, איפה זה יבוא לידי ביטוי?

אתי בנדלר: אני מציעה שבסיפא של סעיף 3.

אתי בנדלר: בהמשך, הרכב האמור יאוחסן, ואם לא, המשטרה תגרור את זה על חשבון בעל הרכב.

אמנון כהן: זה 2, וזמן חילות - - -

רוני לוינגר: המניין שנקבע לגבי הודעת איסור השימוש ברכב - - -

אמנון כהן: זה יהיה בסעיף 2.

עודד ברוק: הסעיף השני צריך להיות בתקנות האחרות, כי זה התקנות המהותיות.

עודד ברוק: כאן זה בסך הכל טופס.

אתי בנדלר: אין בעיות, אנחנו רוצים את העיקרון שיעוגן בתקנות, כאן או כאן.

אמנון כהן: גם הנושא שהעלה קצין המשטרה שמיום שזה יכנס למגרש יחשב ה-30 יום או ה-60 יום, לא מיום שיקבעו פה כי יתכן שרק אחרי יומיים יכנסו בגלל שעד שהמשטרה גררה את הרכב כי הוא לא גרר בעצמו, באו אחרי יום יומיים, וידאו שהרכב לא הגיע, אחריי יומיים או שלושה גררו, רק מיום שנכנס למגרש יתחיל התהליך הזה.

אמנון כהן: אז תבדקי איפה מכניסים את זה.

אמנון כהן: תחליטו אחר כך.

אמנון כהן: לא מיום שעצרו אותו, לא מיום השימוע אלא מיום שנכנס למגרש.

אתי בנדלר: תבדקו שוב את עצמכם אם זה באמת בגדר הסמכות, אוקי?

אתי בנדלר: אני מבקשת שלפני שאתם שולחים לי את הנוסח הסופי תעשו התייעצות פנימית, ראוי גם עם משרד המשפטים, ותוודאו שבאמת יהיו מוכנים להגן אם הנושא הזה ייתקף שזה אכן בגדר הסמכות.

חוה ראובני: אני חושבת שזה בוודאי נכנס תחת הכותרת של ביצוע ההודעה.

חוה ראובני: זה בוודאי 57.

חוה ראובני: אני מבקשת בסעיף 3 אם אפשר לעשות איזה שינוי קטן, להשמיט את המילים, עד המועד האמור בסעיף 2 וזאת, כי לא כתבנו בסעיף 2 את המועד האחרון.

חוה ראובני: אני קוראת את סעיף 3, הרכב האמור יאוחסן במגרש אחסנה לרכב הממוקם ב, למשך כל תקופת איסור השימוש.

חוה ראובני: נסתפק בזה.

אמנון כהן: מה ההבדל בין המועד האמור?

חוה ראובני: כי בסעיף 2 אין לנו מועד סיום, יש לנו רק מועד תחילה אבל יש לנו הגדרה לתקופת איסור שימוש.

אתי בנדלר: אבל איך הוא יודע אם זה 30 ימים או 60 ימים?

עודד ברוק: כתוב, לתקופה של כך וכך ימים החל מ.

חוה ראובני: בסעיף 2 כתבנו והגדרנו שזו תקופת איסור השימוש.

אתי בנדלר: הבנתי.

אמנון כהן: שאלה נוספת, העבריין שם את הרכב שלו כשעברו 30 יום, איך הפרוצדורה לא תתארך בחזרה?

עודד ברוק: הוא מגיע למגרש, רשום שבאותו יום הוא רשאי להוציא את הרכב, משלם - - -

אמנון כהן: איפה רשום?

אמנון כהן: רשום אצל המאחסן או שיש לו את הטופס הזה ביד שאומר, הרכב שלך מתאריך כזה עד תאריך כזה הוא מאוחסן במקום כזה.

חוה ראובני: גם וגם.

אמנון כהן: לא עוד פרוצדורה, לא למשוך אותו עוד יומיים שלוש?

אמנון כהן: בעל המגרש רוצה להשאיר אותו עוד יומיים, להרוויח עוד כמה ימים?

רוני לוינגר: לא, לא.

לאה ורון: איפה יש בטופס?

לאה ורון: אתם אמרתם ליושב ראש שיש בטופס.

רוני לוינגר: יש את מניין הימים שנקבעו לדבר, 30 יום.

אמנון כהן: הוא מקבל נייר ליד?

חוה ראובני: זה הודעה שהוא מקבל ליד.

אמנון כהן: גם טופס שחרור?

רוני לוינגר: כן.

לאה ורון: אולי אפשר לקבוע תאריך זאת אומרת, כשהוא מוסר לו את הטופס יהיה ידוע התאריך לכל הצדדים?

עודד ברוק: כתוב, תקופה של כך וכך ימים החל מיום.

ולדימיר רובין: הוא יגיע ביום השלושים, יגידו לו יום אחרי ה-30.

אמנון כהן: טוב, מיום עד יום.

לאה ורון: אבל אחר כך יגיד שיום כיפור לא היה במניין הימים, וראש השנה כן היה במניין הימים.

חוה ראובני: לא ימי עבודה, ימים קלנדריים.

רוני לוינגר: אנחנו לא רוצים לכתוב את התאריך בגלל הסיבה שהיושב ראש אמר קודם.

רוני לוינגר: אם ההחלטה תתחיל רק 15 יום אחר כך, הוא יבוא ויגיד, הנה, יש לי תאריך.

רוני לוינגר: בעל המגרש ישחרר אותו ובעצם יש עוד שבועיים כי הוא אחר.

אמנון כהן: אז איך סוגרים את זה?

אמנון כהן: גם לכיוון הזה גם לכיוון השני.

רוני לוינגר: אנחנו לא רוצים לטרטר אותו, לא רוצים לבקש ממנו לבוא לתחנה.

רוני לוינגר: יש פה רכב, 30 יום, יספרו 30 יום.

לאה ורון: אז אולי לפחות תוסיפו ימים קלנדרים.

אתי בנדלר: זה ברור.

אתי בנדלר: אני רק רוצה לוודא כי אני לא זוכרת את כל ההוראות, האם באמת הטופס הזה מהווה גם טופס שחרור או שהוא צריך לעשות עוד משהו, נהג הרכב או הבעלים?

אתי בנדלר: הוא בא עם זה למגרש ואז משחררים לו?

עודד ברוק: עקרונית אצל בעל המגרש יש את כל הנתונים של הרכב, מתי הרכב נכנס, כמה ימים הוא צריך להיות שם וכדומה.

עודד ברוק: זה בתיאום בין המשטרה והמגרש.

אתי בנדלר: זאת אומרת, הוא בעצם לא צריך להפקיד עוד משהו במשרד הרישוי או במשטרה או באיזשהו מקום?

אמנון כהן: בא, משלם, משחרר את הרכב והולך.

רוני לוינגר: לא, הוא צריך לקבל את רשיון הרכב בחזרה.

אמנון כהן: איפה רשיון הרכב?

רוני לוינגר: הוא מפקיד את רשיון הרכב.

אמנון כהן: איפה?

רוני לוינגר: במשטרה.

אמנון כהן: אז קודם הוא צריך ללכת למשטרה, לקחת את רשיון הרכב ואחר כך לבעל המגרש.

חוה ראובני: גם עכשיו משרד הרישוי נכנס איסור שימוש 30 יום.

חוה ראובני: הוא אוטומטית לא יוכל לקבל במשרד הרישוי רשיון רכב חדש, במשך 30 יום המחשב חסום, נגמרו ה-30 יום הוא יכול לקבל רשיון.

אתי בנדלר: ממי?

אתי בנדלר: ממשרד הרישוי או מהמשטרה?

חוה ראובני: ממשרד הרישוי.

חוה ראובני: בדיוק כמו רישיון נהיגה.

אמנון כהן: אז גם לוקחים לו את הרשיון לאותה תקופה שמחרימים לו את ה רכב?

חוה ראובני: בוודאי, זה כתוב בחוק.

אמנון כהן: אז הרשיון נמצא במשטרה, הרכב נמצא במגרש.

לאה ורון: משמע מהיום שהוא מציג את רשיון הרכב במגרש, הוא יכול לקבל את רכבו בחזרה.

רוני לוינגר: הוא הולך קודם למשטרה, מקבל את רשיון הרכב יחד עם מכתב מקצין האט"ל וזה מוסדר - - -

אתי בנדלר: למשטרה?

אתי בנדלר: או למשרד הרישוי?

אתי בנדלר: לא הבנתי כי גברת ראובני אמרה ממשרד הרישוי.

חוה ראובני: ברשיון נהיגה זה הולך בעצם איך שנוח לו.

חוה ראובני: כי אם תפסו אותו בחופשה באילת - - -

אתי בנדלר: אנחנו מדברים עכשיו על רשיון רכב.

חוה ראובני: הרשיון נמצא בתחנת המשטרה, לכאורה הוא יכול לבוא לקחת אותו בחזרה.

חוה ראובני: אבל יכול להיות שזה ממש לא נוח לו כי השוטר תפס אותו נוהג בשכרות כשהוא היה בחופשה באילת והוא בכלל גר בחיפה.

חוה ראובני: הוא לא יסע לאילת בשביל לקבל את הרשיון חזרה.

חוה ראובני: הוא יעדיף לעמוד בתור במשרד הרישוי, לשלם אגרת כסף ולקבל רשיון חדש.

חוה ראובני: ואותו דבר קורה עם רשיון נהיגה בפסילה מנהלית.

אתי בנדלר: אתם תדרשו ממנו הוכחה מתי הוא אחסן בפועל את הרכב?

חוה ראובני: אני בדיוק כותבת פתק לרוני שאנחנו צריכים לקבל למחשב שלנו הודעה של הפקדה מתי הרכב נכנס כדי שנדע מתי לשחרר את רשיון הרכב.

אתי בנדלר: זאת אומרת שהוא צריך להגיע בשעות הקבלה כדי לקבל - - -

אמנון כהן: וכמה שאני יודע, המחשוב של המשטרה תמיד בעייתי.

חוה ראובני: אם ירד במחשב ההגבלה הוא יכול להזמין רשיון רכב חדש גם דרך הטלפון והאינטרנט.

אתי בנדלר: ולקבל את זה כעבור כמה זמן?

חוה ראובני: יומיים, זה כבר דואר ישראל, זה לא אנחנו.

אמנון כהן: רוני, אדוני הקצין, מה כתוב אצלכם בנהלים הפנימיים?

אמנון כהן: הוא בא שוב למשטרה?

רוני לוינגר: הוא בא למשטרה, לוקח את רשיון הרכב, מקבל אישור מקצין האט"ל לבעל המגרש שהרכב כבר שוחרר, יש לנו דוגמא לטופס הזה.

אתי בנדלר: זאת אומרת שהטופס עליו דיברנו לא מהווה טופס שחרור.

אמנון כהן: אתה רואה, אל תטעו אותי, אני רוצה תשובות ברורות, אמרת לי בהתחלה שזה הטופס.

רוני לוינגר: סליחה.

אמנון כהן: אז זה טופס נפרד והוא צריך לבוא עוד פעם למשטרה כדי לקחת את רשיון הרכב.

אמנון כהן: אז כמו שאמרה חוה, אם הנהג נתפס באילת והוא גר בחיפה, הוא יצטרך לנסוע עד אילת בשביל לקחת את הרשיון?

חוה ראובני: לא חייב.

אמנון כהן: אפשר להתקשר ולהגיד שבתאריך כזה וכזה כבר אוכל לקבל את רשיון הרכב שלי, האם אפשר להעביר את זה לתחנת משטרה זו וזו?

רוני לוינגר: זה דברים שבעבודה היומיומית שלנו יש לנו גם עם אישור הנהיגה.

רוני לוינגר: אם נפסל מישהו ברשיון הנהיגה באילת והוא גר בתל אביב, אז בדואר פנימי משטרתי עובר רשיון הרכב.

לאה ורון: פקד לוינגר, אחותי הלכה למשטרת עפולה לדווח שאנחנו לא מוצאים את האקדח שהיה בבעלותו של אבי ז"ל.

לאה ורון: לקח לה 6 שעות במשטרה עד שקיבלו אותה בשביל שהיא תמלא את הטופס.

רוני לוינגר: אני יכול לענות רק על אגף התנועה.

לאה ורון: לא, רק שתבין במה עלולים הנהגים ובעלי הרכב להיתקל שזה מעבר למה שרצו חברי הכנסת לקבוע כעונש על עברות התעבורה שהם עשו.

חוה ראובני: 4.

חוה ראובני: אסור לעשות כל שימוש ברכב ואסור להעבירו מהמקום כמפורט בסעיף 3, אלא אם כן ניתן צו מאת בית המשפט או נתקבל אישור בכתב לכך מאת קצין המשטרה מיחידת המשטרה שפרטיה רשומים להלן.

אמנון כהן: לסעיף 4 יש הערות?

אמנון כהן: אושר.

חוה ראובני: סעיף 5 מתייחס רק לעברה של עודף משקל ברכב מסחרי.

חוה ראובני: בשקילת הרכב נמצא כי משקלו הכולל של הרכב ושל המטען המובל בו הוא כך וכך.

חוה ראובני: משקל זה עולה על המשקל הכולל המותר לפי רשיון הרכב.

חוה ראובני: עכשיו יש שתי אפשרויות לבחירה.

חוה ראובני: הריבועים והכוכביות מסמנים אפשרויות לבחירה.

חוה ראובני: [ ] * אתה נדרש לפרוק את המטען העודף במקום זה, עד המועד האמור בסעיף 2.

חוה ראובני: [ ] * אתה רשאי לפרוק את המטען המובל ברכב במקום, עד המועד האמור בסעיף 2.

אמנון כהן: אתה נדרש או אתה רשאי, מה ההבדל?

עודד ברוק: לא רוצים להתעסק עם המטען שלך ואז מחייבים אותך - - -

חוה ראובני: תלוי מה המטען.

עודד ברוק: בין כה וכה, אנחנו נותנים לו זמן, אנחנו אומרים לו, סע בדרך לשם, פרוק את המטען - - -

לאה ורון: שתי האפשרויות לא ברורות.

אמנון כהן: איפה הוא יכול לפרוק את המטען?

חוה ראובני: אם יש לו תרנגולות במשאית, לא נשלח אותו למגרש עם תרנגולות.

לאה ורון: ברור.

לאה ורון: אבל לאיזה צורך מאפשר איש המשטרה לפרוק את המטען העודף?

לאה ורון: הרי תפסו אותו עם מטען עודף, העונש על העברה זה שהוא יידרש לאחסן את רכבו.

לאה ורון: למה צריך לעשות הפרדה בין התרנגולות שהכבידו על משקל הרכב מעבר למשקל המותר לבין - - -

רוני לוינגר: אני לא יכול לאפשר לו להמשיך לנסוע עם 50 אחוז מעל המותר.

רוני לוינגר: הוא לא יכול לנסוע מטר אחד.

אמנון כהן: אז עד איפה הוא ילך?

אמנון כהן: עד המקום הכי קרוב?

רוני לוינגר: כן, כדי לפרוק את המטען העודף, בוודאי.

לאה ורון: ואז הוא יכול להמשיך לנסוע ואז הוא יכול להחזיר את הרכב.

רוני לוינגר: אותו דבר במספר נוסעים מעל המותר.

רוני לוינגר: אם אני תופס רכב עם 40 ילדים, אני לא אתן לו להמשיך לנסוע למגרש שהוא בחר עוד 5 שעות נסיעה.

אמנון כהן: מה אתה עושה באמת באותו רגע?

רוני לוינגר: יש לנו נוהל שמסדיר את המצב או שיקרא לרכב אחר מהחברה.

אמנון כהן: 5 אושר, 6.

חוה ראובני: 6.

חוה ראובני: למילוי על ידי השוטר.

חוה ראובני: [ ] * קיבלתי היום את רשיון הרכב.

חוה ראובני: *[ ] לא קיבלתי היום את רשיון הרכב.

חוה ראובני: נהג הרכב/ בעל הרכב נדרש בזה למסור את רשיון הרכב בתוך 48 שעות ממועד קבלת העתק הודעה זו ליחידת המשטרה שפרטיה רשומים לעיל, או ליחידת התנועה של המשטרה הקרובה למקום מגוריו.

חוה ראובני: 7.

חוה ראובני: *[ ] הדבקתי על שמשת הרכב מדבקה בדבר איסור שימוש ברכב ומועדיו.

חוה ראובני: אין להסיר מדבקה זו עד תום תקופת איסור השימוש.

אמנון כהן: זה היה כשלא היו מגרשים.

אמנון כהן: עכשיו יהיה גם את זה וגם את זה?

רוני לוינגר: לא השתמשנו במדבקות האלה מעולם.

לאה ורון: לא השתמשתם מעולם, אין לכם כוונה להשתמש בזה וזה מצוי פה בכל זאת, תורידו את זה.

רוני לוינגר: אפשר להוריד.

אמנון כהן: ואת התאריך ושם המשפחה תוריד גם?

אתי בנדלר: כן.

אמנון כהן: סעיף 6 אישרנו, סעיף 7 בטל, והפרטים האישיים של השוטר נשאר, הלאה.

חוה ראובני: עכשיו אנחנו עוברים לאישור מסירה של הודעת איסור שימוש ברכב או העתק מהודעת איסור שימור ברכב.

אתי בנדלר: אני מבקשת כאן אדוני היושב ראש, לפני שנוגעים בטופס הזה, בטופס של אישור מסירה של הודעת אישור שימוש, למי מוסרים את ההודעה על איסור השימוש?

אתי בנדלר: ועל זה התחלתי לדבר קודם.

חוה ראובני: זה הולך לנהג.

אתי בנדלר: ומה עם הבעלים של הרכב?

חוה ראובני: העתק, החוק מחייב אותם למסור לו העתק לפי סעיף 57א ד'1, העתק מהודעת איסור שימוש ישלח לבעל הרכב.

אתי בנדלר: יפה.

אתי בנדלר: ובתקנות העיקריות, באותן תקנות, עכשיו מתקנים רק את התוספת שלהן.

אתי בנדלר: מה שהם לא הציעו לתקן זה תקנה 3 לאותן תקנות, שאומרת, על דרכי מסירת העתק הודעת איסור שימוש לבעל הרכב.

אתי בנדלר: אני קוראת מהתקנות.

אתי בנדלר: העתק הודעת איסור שימוש ברכב שנמסרה לנהג שאינו בעל הרכב ישלח לבעל הרכב באחת מדרכים אלה.

אתי בנדלר: 1.

אתי בנדלר: במסירה לידו, ובאין למוצאו במקום מגוריו או במקום עסקו על ידי בן משפחתו הגר עימו ונראה שמלאו לו 18 שנים, בתאגיד ובחבר בני אדם במסירה במשרדו הרשום ברשיון הרכב או לידי אדם המורשה בדין לייצגו.

אתי בנדלר: יש עוד שתי דרכים נוספות.

אתי בנדלר: דע עקה שברישא של התקנה נאמר, באחת מדרכים אלה.

אתי בנדלר: דהיינו, אם למשל החליטה המשטרה לפעול בתאם לפסקה (2), היא יצאה ידי חובתה.

אתי בנדלר: מהי הדרך האמורה בפסקה (2)?

אתי בנדלר: במשלוח מכתב רשום עם אישור מסירה לפי מענו של בעל הרכב הרשום ברשיון הרכב.

אתי בנדלר: וכתאריך ההמצאה יראו את תאריך אישור המסירה.

אתי בנדלר: אני חושבת לאור כל מה שדובר כאן קודם על הצורך ליידע את הבעלים של הרכב באופן מיידי על כך שניתנה הודעת איסור שימוש ברכב שלו, לא ניתן להסתפק בכך שהמשטרה תבחר באחת מהדרכים האלה.

אתי בנדלר: צריכים לתקן את התקנה הזאת באופן שזו תהיה הדרך האמורה בפסקה (1) שזה במסירה לידו או (3), במסירה לפקסימיליה של התאגיד וכיוצא בזה, ורק אם אחת משתי הדרכים האלה איננה אפשרית, אז לשלוח בדואר רשום.

אתי בנדלר: ואז זה מתיישב גם עם אישור המסירה של הטופס הזה.

רוני לוינגר: זאת אומרת, או באמצעות פקס - - -

אתי בנדלר: או במסירה יד או באמצעות מכתב.

אמנון כהן: או ידני או פקס.

אתי בנדלר: ורק אם אחת משתי הדרכים האלה, למשל אתה נתת דוגמא של רכב נטוש, כאן זה לא רלוונטי, רק אם לא ניתן לנקוט באחת משתי הדרכים האלה אז לשלוח בדואר רשום.

אבנר הרשקופ: סיכוי סביר שזה יהרוג את הדבר הזה.

אבנר הרשקופ: כי מה אתם מצפים, ששוטרי הסיור ילכו לבצע מסירות של הדבר הזה?

אתי בנדלר: או לשלוח פקס.

אתי בנדלר: אני לא מדברת רק על זה שאם לשימוע באופן מעשי לא יזמינו את הבעלים של הרכב, הוא לא ידע בסופו של דבר גם שניתן צו איסור שימוש לרכב שלו.

אבנר הרשקופ: מקסימום הוא ידע באיחור של 3 ימים כשדואר ישראל יעביר לו את זה, ואם באמת יהיה איזה משהו כל כך מוצדק לפתוח את הכל מחדש והמשטרה תהיה כזאת אטומה ולא תסכים לפתוח את הכל מחדש, אז יש בתי משפט שיחנכו את המשטרה אם זה יקרה.

אבנר הרשקופ: פעם ראשונה המשטרה תקבל סטירת לחי, פעם שנייה תקבל סטירת לחי, בפעם השלישית היא תבין.

אתי בנדלר: אני בכלל לא רוצה להגיע למצב כזה, אנחנו עובדים עם המשטרה, לא נגד המשטרה.

רוני לוינגר: אנחנו לא רוצים להתחייב לדברים לדברים שלא נוכל לעמוד בהם.

רוני לוינגר: המשטרה זה לא דואר שליחים שילך למסירה ידנית לכל מקרה.

רוני לוינגר: אם אין פקס, פקס זה רק לגבי תאגיד.

אמנון כהן: נשאיר את זה רגע פתוח, לא ניכנס לזה, בוא נראה איך יהיה אחר כך.

אמנון כהן: תודה על ההערה החשובה של היועצת המשפטית של הוועדה.

חוה ראובני: אישור מסירה של הודעת איסור שימוש ברכב או העתק.

חוה ראובני: בראשון זה לנהג עצמו.

חוה ראובני: אני החתומה, שם פרטי, משפחה, מספר זהות, מאשר קבלת הודעת איסור שימוש ברכב.

חוה ראובני: יודע לי כי על פי חוק כל הוצאות האחסנה והגרירה, ככל שהיו, יחולו על בעל הרכב.

אתי בנדלר: וכן הוצאות הגרירה ככל שיהיו.

אמנון כהן: על הנהג, למה בעל הרכב.

חוה ראובני: כי זה לפי החוק.

אמנון כהן: למה לא הנהג?

אמנון כהן: את עומדת להזמין אותו לשימוע, צריך להטיל את כל המטלות עליו.

חוה ראובני: את זה קבענו בחוק.

אמנון כהן: לשימוע אתה לא רוצה להזמין אותו אבל כל המטלות עליו.

חוה ראובני: בסעיף 57ד לחוק נאמר, הוצאות בשל שינוע הרכב למגרש שבו יועמד בתקופת איסור השימוש ובשל העמדתו במגרש כאמור בשיעור שנקבע לפי סעיף 57 א' ב' 2, ישולמו על ידי בעל הרכב, גם ניתן לעכב את בעל הרכב עד שישולמו.

חוה ראובני: בית המשפט שמוסמך לדון בעברות תעבורה רשאי להורות כל הוראה שתיראה לו בעניין סעיף זה.

אמנון כהן: למה לא הנהג?

אמנון כהן: למה בעל הרכב?

אתי בנדלר: ככה זה התקבל בתיקון.

אמנון כהן: אז נתקן את זה.

אתי בנדלר: אנחנו לא יכולים לתקן באמצעות התקנות.

חוה ראובני: זה דווקא לא דבר שנולד בתיקון האחרון לחוק אלא איסור שימוש נחקק לראשונה כשרוב רובן של העברות שנמנו היו עברות שמבוצעות על נהג למעשה, מטעם בעל הרכב, למענו ולתועלתו הכלכלית, כגון מטען יתר, שעות נהיגה מעל החוק - - -

אמנון כהן: סליחה, מטען שמסיע נהג, מה קשור בעל הרכב?

רוני לוינגר: מי שמרווחי מהמטען העודף בדרך כלל זו חברת ההובלה, לא הנהג.

ולדימיר רובין: לבעלים לא אכפת.

חוה ראובני: יפטרו את הנהג.

רוני לוינגר: הוא יאבד את הפרנסה שלו.

אמנון כהן: אם יהיה כתוב שזה על הנהג, הוא ידע שהוא צריך לשלם, גם הבעלים ידע את זה - - -

חוה ראובני: האזהרות האלה מיותרות, לחברת ההובלה יש מטען שצריך בשבילו 4 משאיות.

חוה ראובני: היא רוצה לחסוך עלויות היא שולחת 3 משאיות.

חוה ראובני: לנהג אין ברירה ואם הוא לא יסיע את המטען כמו שאמרו לו, יפטרו אותו.

חוה ראובני: והוא נוהג 20 שעות ביממה במקום 8 שעות כי יפטרו אותו אם הוא לא יסכים.

אתי בנדלר: ככל שמדובר בעברות כלכליות כנראה שחייבים שהכאב בכיס יהיה של הבעלים.

אמנון כהן: על השימוע, לאיזו הבנה הגעתם?

רוני לוינגר: כל הקונספציה של החוק וזה מתחבר עם מה שאנחנו מדברים, היא להודיע לבעל הרכב אחרי מתן ההחלטה.

רוני לוינגר: החוק הראשי יצר איזונים.

רוני לוינגר: 57 כולו נותן איזונים.

רוני לוינגר: כל השיג והשיח הוא עם עובר העברה, עם נהג הרכב, אותו אני חייב להזמין לשימוע, ויש מערכת של איזונים לאחר מתן ההחלטה.

רוני לוינגר: יש סמכות לבעל הרכב להגיע לקצין משטרה או לבית המשפט.

רוני לוינגר: אנחנו לא נוכל לעמוד באחריות להודעה לבעל הרכב על השימוע.

רוני לוינגר: מה מבקשים מאיתנו?

רוני לוינגר: נניח שאני מודיע לו טלפונית.

רוני לוינגר: איך אני אוודא?

רוני לוינגר: אני מתאר לעצמי את הסינריום.

רוני לוינגר: אני עוצר רכב באחד בלילה, אני רואה שהרכב לא של הנהג, מופיע לי במחשב הרכב שייך למשפחת לוי בכתובת כך וכך, והוא מופיע ברשיון הרכב.

רוני לוינגר: אני הולך למסוף המשטרתי, אני רואה משפחת לוי היא כך וכך, גרה ברחוב כך וכך.

רוני לוינגר: אני מצלצל בבוקר, מחכה לשמונה בבוקר כדי לא להעיר אותם באמצע הלילה, עונה לי ילד בן 11.

רוני לוינגר: אני מודיע לו, תרשום פתק בבקשה, תודיע לאבא, מחר יש שימוע.

רוני לוינגר: האב לא הגיע לשימוע, השבתתי את הרכב בהיעדר הבעלים.

רוני לוינגר: יבוא האב ויגיד, מה הודעת לילד?

רוני לוינגר: אתה עושה צחוק, כן הודעת לי, לא הודעת לי, כן קיבלתי את הפקס, לא קיבלתי את הפקס, איך אנחנו יכולים לעמוד בזה?

אמנון כהן: מה כתוב בנהלים?

אמנון כהן: אמרתי לך, מה שכתוב בנהלים תהפוך לתקנות.

רוני לוינגר: אז אני אומר שאני לא יכול.

רוני לוינגר: בנהלים שלי כתוב להודיע דרך הנהג.

רוני לוינגר: יש לי נהג מול העיניים, הנהג הזה יודע ממי הוא לקח את הרכב, הוא לא בחלל ריק, תודיע בבקשה לבעל הרכב שמחר ב-12 בצהריים ייערך שימוע.

אמנון כהן: הקצין לא רוצה לקבל את בעל הרכב.

רוני לוינגר: הוא חייב.

אמנון כהן: איפה זה כתוב?

רוני לוינגר: בנוהל.

אמנון כהן: תראה לי.

רוני לוינגר: בבקשה.

אמנון כהן: תחפש, אני יוצא לשתי דקות להתראיין וחוזר.

רוני לוינגר: בזמן הקצר שהיושב ראש נעדר דיברנו עם היועצת המשפטית.

רוני לוינגר: אמרנו את עמדתנו שלא נוכל לעמוד בהודעה לבעל הרכב לפני השימוע.

אמנון כהן: אמרת את זה, אבל מה הנהלים שלך?

רוני לוינגר: הנוהל קובע ככה.

רוני לוינגר: קודם כל כתבנו בנוהל, ביקש עורך דין להופיע עם הנהג, יש להיעתר.

רוני לוינגר: כתבנו, היה הנהג אדם שאינו בעל הרכב, בעל הרכב מבקש להשמיע את עמדתו בשעת השימוע, יש לאפשר לו זאת.

רוני לוינגר: כתבנו במפורש, גם עורך דין, גם בעל הרכב, אנחנו מעוניינים שישמיעו את טענותיהם.

לאה ורון: זה החלק שכבר הגעתם לשימוע ואז אפשר לאפשר גם לבעל הרכב וגם לעורך דינו.

לאה ורון: שאלה היועצת המשפטית, איך ידע בעל הרכב על השימוע?

רוני לוינגר: אז ענינו ואמרנו לפי מה שאנחנו מציעים, ואנחנו נכתוב את זה, בעל הרכב ידע באמצעות הנהג.

רוני לוינגר: יש נהג לפנינו, הוא לא בחלל ריק, הוא לקח את הרכב מבעל הרכב, הוא יודיע לבעל הרכב על השימוע.

אמנון כהן: איפה כתבת את זה?

אמנון כהן: בתקנות?

רוני לוינגר: נוכל להכניס את זה בתקנות.

אמנון כהן: תכניס את זה בתקנות, לפחות שהנהג יהיה אחראי להודיע לבעלים.

רוני לוינגר: בסדר גמור.

אמנון כהן: מה שאפשר.

רוני לוינגר: אנחנו עושים מה שאפשר.

אמנון כהן: גם אנחנו, משתדלים לבוא לקראתכם במה שאפשר כדי שיהיו לכם באמת כלים לאכוף את מה שצריך.

אמנון כהן: לפחות שכמו שאתה אומר, לא צריך להפחיד באמצע הלילה, יבוא בבוקר.

אמנון כהן: בבקשה, אנחנו הולכים על אישור מסירה על ההודעה, בבקשה גברת ראובני, ממשיכים.

חוה ראובני: סעיף 1, ידוע לי כי על פי החוק, כל הוצאות האחסנה, וביקשה היועצת המשפטית, וכן הוצאות הגרירה ככל שהיו, יחולו על בעל הרכב.

חוה ראובני: חתימה תאריך.

חוה ראובני: אני החתומה גם מאשרת כי מסרתי לנהג שפרטיו מפורטים לעיל את הודעת איסור השימוש ברכב והוא סירב לקבלה/ סירב לאשר בחתימתו את קבלתה.

חוה ראובני: זה היה ואם הוא מסרב לקבל.

אמנון כהן: הבנתי.

אמנון כהן: מה יקרה לו למעשה אם הוא סירב?

חוה ראובני: שום דבר.

חוה ראובני: הוא קיבל, השוטר רוצה לתת לו, ככה זה גם עם דוחות.

חוה ראובני: אדם מסרב לחתום על קבלה, אז השוטר חותם, אני ניסיתי לתת לו, דחפתי לו את זה ליד, הוא לא מוכן לחתום.

חוה ראובני: אין דרך להכריח אדם לחתום.

אמנון כהן: סעיף 1 אושר.

אמנון כהן: סעיף 2.

חוה ראובני: אני החתום מטה, שם פרטי, משפחה, מספר זהות, בעל הרכב שפרטיו מפורטים לעיל, מאשר קבלת העתק הודעת איסור שימוש ברכב.

חוה ראובני: זה אישור מסירה על ההעתק לבעל הרכב.

אתי בנדלר: מי ממלא את זה?

חוה ראובני: את הטופס עצמו ממלא השוטר.

חוה ראובני: סעיף 3.

חוה ראובני: *[ ] אני, זה שם המוסר, מאשר בזה שבאתי למקום מגוריו או למקום עסקיו של בעל הרכב שפרטיו מפורטים לעיל, ומאחר שלא מצאתיו מסרתי את העתק הודעת איסור השימוש ברכב ל,שם פרטי ומשפחה, שם משפחה שהוא בן משפחה הגר עימו ונראה שמלאו לו 18 שנה/ או במשרדו הרשום ברשיון הרכב/ או לידי אדם המורשה בדין לייצגו.

חוה ראובני: חתימת המקבל, חתימת המוסר.

חוה ראובני: 4.

חוה ראובני: *[ ] אני החתום מטה מאשר כי מסרתי לאדם שפרטיו מפורטים לעיל את העתק הודעת איסור השימוש ברכב והוא סירב לקבלו, סירב לאשר בחתימתו את קבלתו.

אמנון כהן: הלאה.

חוה ראובני: 5.

חוה ראובני: *[ ] אני החתום מטה, שם השוטר, מספר אישי, מאשר שהיום בשעה, שלחתי לבעל הרכב שהוא תאגיד או חבר בני אדם ושפרטיו מפורטים לעיל, העתק הודעת איסור השימוש לפקסימיליה שמספרה כך וכך.

חוה ראובני: בשעה זו במשרדו של בעל הרכב כי שלחתי את ההודעה בפקסימיליה.

חוה ראובני: *[ ] סמן במקום המתאים.

חוה ראובני: תחילה.

חוה ראובני: 2.

חוה ראובני: תחילה כמובן תהיה יום הפרסום.

אמנון כהן: הבנתי שבנהלים אצלם אי אפשר להפוך את הנהלים לתקנות, רציתי אבל אי אפשר, לכן איך אתם קבעתם שמיידעים את הנהג שהוא יודיע לבעל הרכב?

אתי בנדלר: שזה הדבר הכי גרוע.

אתי בנדלר: לדעתי זה אפילו לא עומד בדרישות הפקודה.

אתי בנדלר: זה מצב הרבה יותר גרוע ממה שיש היום.

אתי בנדלר: מחייבים היום את המשטרה למסור הודעה לבעלים של הרכב.

אתי בנדלר: והם אומרים, יצאו ידי חובתו על ידי זה שהם יחייבו את הנהג, ירצה יודיע, לא ירצה לא יודיע, זה הדבר הכי גרוע.

חוה ראובני: הרי זה הודעת איסור שימוש, זה לא דרך הנהג.

אתי בנדלר: זה מה שאני שומעת שמדובר עכשיו.

חוה ראובני: לא, זה מדובר לפני השימוע.

אמנון כהן: אני מדבר על השימוע.

אמנון כהן: אתי בנדלר: על השימוע בלבד?

אמנון כהן: כן.

אתי בנדלר: אוקי, ובתנאי הזה של מה שדיברנו, שאם בעל הרכב לא היה בשימוע ולכן הוא לא יודע על הוצאת הודעת איסור שימוש נגדו, תתוקן תקנה 3 לתקנות העיקריות כך שיהיה העתק הודעת איסור שימוש ברכב שנמסרה לנהג שאינו בעל הרכב, ישלח לבעל הרכב באחת מדרכים אלה.

אתי בנדלר: ואז יהיה הרשום בפסקה (1) או (3).

רוני לוינגר: זה מסירה ידנית או פקס.

אתי בנדלר: או מברק, אפשר להוסיף גם מברק.

אתי בנדלר: ואז להוסיף תקנה משנה ב', לא ניתן היה למסור לשלוח את ההודעה באחת מהדרכים האמורות בתקנת משנה א', ניתן יהיה לשלוח מכתב רשום עם אישור מסירה.

לאה ורון: במברק אין מצב שלא ניתן.

אתי בנדלר: אני לא יודעת.

לאה ורון: מה זאת אומרת?

לאה ורון: זה כבר לא המשטרה, מוסר את המברק הדואר, איך המשטרה אמורה לדעת שלא ניתן או כן ניתן.

אתי בנדלר: אוקי, נראה לכם השינוי הזה?

רוני לוינגר: בסדר.

אתי בנדלר: הם עשו לפחות מאמץ אדיר להודיע לבעלים של הרכב.

אתי בנדלר: רק אם בעל הרכב לא היה בשימוע ולא קיבל הודעת איסור ביד.

חוה ראובני: אני רוצה לוודא שאני מבינה כי את התקנות האלה אני אצטרך להכין.

חוה ראובני: בכל מקרה שבעל הרכב לא היה בשימוע, העתק הודעת איסור שימוש צריכה ללכת בפקס או במסירה אישית או במברק.

חוה ראובני: ורק אם לא ניתן באחת מדרכים אלה, בדואר רשום.

אתי בנדלר: נכון.

אתי בנדלר: ותקנה 3 לתקנות תתוקן בהתאם.

אמנון כהן: הבנו אחד את השני?

אמנון כהן: עד כאן.

אמנון כהן: יש הבנות בין כולנו?

אמנון כהן: אנחנו אישרנו את התקנות עם תיקונים.

אמנון כהן: גם את התקנות הקודמות אישרנו בקשר לשימוע שהנהג יודיע לבעל הרכב.

אתי בנדלר: אין מה לכתוב את זה בתקנות אפילו, מכוח מה אפשר להטיל חובה כזאת?

אמנון כהן: אז מה יהיה בתקנות?

אתי בנדלר: שום דבר, אני הייתי מציעה פשוט לא להתייחס לעניין.

עודד ברוק: מה שהיועצת המשפטית בעצם מציעה הוא שיכול להיות מצב שבו השימוע לא יימסר במצב מסוים - - -

אמנון כהן: מה את אומרת?

אמנון כהן: אני רוצה שזה יהיה כתוב בתקנות.

אתי בנדלר: אבל אי אפשר לעגן את זה בתקנות כי אין לך הסמכה?

אתי בנדלר: מכוח מה אתה תחייב עכשיו את הנהג להודיע לבעלים?

אתי בנדלר: ואם הוא לא יעשה את זה אז מה, אז הוא ביצע עברה?

אמנון כהן: אני לא יכול לתת לנהג פנייה ביד שייתן את זה לבעל הרכב?

דובר: ואם הוא זורק את זה לפח הזבל, איך אתה יכול לוודא את זה?

אתי בנדלר: מה תעשה עם זה אם הנהג לא עשה עם זה שום דבר ולא מסר לבעל הרכב?

עודד ברוק: הטילו חובה על המשטרה לאחר השימוע להודיע לבעל הרכב.

עודד ברוק: היו"ר אמנון כהן: אוקי, אז יישאר ככה.

עודד ברוק: מה שאפשר אפשר.

עודד ברוק: אנחנו אישרנו את כל התקנות - - -

אתי בנדלר: בתנאי שתקנה 3 - - -

אמנון כהן: אני מבקש שתביאו את כל התיקונים.

אמנון כהן: כמובן שהתקנות האלה קשות וכבדות ודרקוניות.

אמנון כהן: קשה לי עם זה מאוד.

אמנון כהן: אבל אם בסופו של דבר זה יציל חיי אדם, אפילו נפש אחת מישראל, אז אנחנו למעשה קיימנו, אני מקווה מאוד, באמונה את תפקידנו.

אמנון כהן: אני מקווה שבעוד שנתיים תבואו לפה ותגידו, המגרשים ריקים, אין טעם, הציבור הפיק לקחים, לא צריך יותר, ואנחנו באמת נשמח.

אמנון כהן: קשה לי מאוד עם התקנות האלה והקב"ה ישפוט וגם הציבור בעזרת השם, כל טוב, תודה רבה לכם.