ועדת הכלכלה, כנסת 16, פרוטוקול מספר 579, 2006-01-26 11:00

אמנון כהן: אנחנו שומעים את הדברים.

אמנון כהן: גם כאן – רק לקבל החלטה צריך לעשות עבודה מקצועית, אבל גם כאן לא קיבלנו הסבר.

אמנון כהן: אולי בכוונה, משרד התקשורת, בגלל שהנושא היה בלחץ האוצר – עשה כל מיני מכשולים בדרך כדי לא לקדם את הנושא.

אבי בלשניקוב: לא, בכלל לא.

דוד טל: היושב ראש מאשים אותם בשותפות ל – של האוצר?

אבי בלשניקוב: אין סיכוי.

אבי בלשניקוב: ממש לא.

אמנון כהן: כי אני קורא שהמומחה נבחר רק בימים האלה.

הילה שמיר: לא, לא.

הילה שמיר: הדו"ח המסכם של המומחים הוגש רק לפני 4 ימים.

הילה שמיר: נסביר עוד מעט בצורה מסודרת.

לאה ורון: רגע.

לאה ורון: תעשו סדר.

לאה ורון: היושב ראש דיבר על הנושא הראשון.

לאה ורון: דיבר המנכ"ל על תחנת שידור קרקעית.

לאה ורון: היושב ראש מדבר על רשיונות לשידורי רדיו, המופצים בשיטה קרקעית במכרז או שלא במכרז, ועל זה הוא ביקש לשמוע את תגובת המשרד.

דוד טל: ממה שהופיע כאן לפנינו, מסתבר שבעצם, אחרי שבאו אלינו המשרדים הרלבנטיים, וביקשו או דרשו מועדים כאלה וכאלה, רק לאחר מכן הם התפנו לקחת יועצים כלכליים, הנדסיים וכו'.

דוד טל: אני חושב שרצוי שהמשרדים הרלבנטיים שמגיעים לכאן, יגיעו לכאן, כשהם הולכים לבקש משהו מהוועדה הזו, לאחר שיש להם בסיס נתונים, שהם בדקו את זה על ידי גורמים הנדסיים כאלה ואחרים, גורמים תכנוניים - ואז הם באים, ואז לא יווצר מצב כזה שהם מבקשים בינואר, ואז יסתבר שרק בפברואר יושבת ועדת המכרזים ומתחילה לבדוק במרץ, והדו"ח יהיה רק 4 חודשים לאחר מכן.

נגה רובינשטיין: בעצם יש שלושה חלקים לנושא שלפנינו.

נגה רובינשטיין: החלק שעליו אמון משרד התקשורת מורכב מכמה שלבים.

נגה רובינשטיין: אנחנו אמורים לקבל החלטה האם הרשיונות יחולקו בדרך של מכרז או רשיונות לכל דורש, בדרך של עמידה בתנאי סף.

נגה רובינשטיין: מבחינה מקצועית התחלנו לגבש את עמדנו אבל אנחנו עדיין לא בסוף התהליך.

נגה רובינשטיין: אנחנו צריכים לפנות אל הרשות השניה.

אמנון כהן: למה?

אמנון כהן: שנה שלמה.

אמנון כהן: זה מרגיז אותי.

אמנון כהן: את כל זה הייתם יכולים לעשות עד ה- 1 לדצמבר.

אמנון כהן: אני רוצה לראות איך אתם עובדים.

נגה רובינשטיין: קודם כל – יש התכתבויות פנימיות בתוך המשרד, ואלה לא דברים שאנחנו נוהגים - -

דוד טל: סליחה- נוהגים או לא נוהגים, עם כל הכבוד, ועדת הכלכלה אמורה לפקח על העבודה שלכם.

דוד טל: זה עניין שלכם, אבל אנחנו רוצים לראות מי כשל כאן.

דוד טל: אם נראה שאתם דרשתם בזמן מכל מיני גורמים, יהיה קשה להאשים אתכם.

דוד טל: אבל אם אתם כשלתם, לא עשיתם, אלא התבדרתם בזמנכם החופשי,לא עשיתם את זה – אז יש טענה קשה מול משרד התקשורת.

נגה רובינשטיין: התשובה שלי מתחלקת לכמה חלקים.

נגה רובינשטיין: אני לא יודעת בדיוק מה היה תאריך קבלתו של החוק - -

אמנון כהן: 29 למרץ.

נגה רובינשטיין: או.

נגה רובינשטיין: קיי.

נגה רובינשטיין: אנחנו מדברים על תקופה של חילופי שרים.

נגה רובינשטיין: לא ניתן היה - - השר הוא זה שצריך לקבל את ההחלטה.

אמנון כהן: עד מתי דליה איציק היתה שרה?

נגה רובינשטיין: עד 20 לנובמבר, לדעתי.

אתי בנדלר: הובעה עמדה מקצועית בפני שר, רק - -

אמנון כהן: היה שר, עם כל הכבוד.

דוד טל: אין מצב שאין שר.

דוד טל: ראש ממשלה הוא גם שר.

דוד טל: נגה רובינשטיין: אנחנו העברנו את הפניה ב- 20 בנובמבר.

דוד טל: אחרי 20 בנובמבר, דליה איציק כבר לא היתה שרת התקשורת, ראש הממשלה היה שר התקשורת.

דוד טל: לכן העברנו ב- 15 בדצמבר פניה נוספת לוועדת הכלכלה.

דוד טל: אחר כך - -

אמנון כהן: גם בתהליכים אתם טועים.

אמנון כהן: מי שחותם על התקנות צריך להיות מישהו מוסמך במשרד.

נגה רובינשטיין: דליה איציק חתמה על הבקשה.

נגה רובינשטיין: אחר כך היא עזבה את תפקידה.

אמנון כהן: השאלה שלי היא מדוע עד 20 בנובמבר הנושא לא נסגר.

אתי בנדלר: השאלה היא האם יש עמדה מקצועית של המשרד, שלשר יוגש חומר גלם כדי לקבל החלטה.

אמנון כהן: השאלה היא: מכרז או רשיון?

אמנון כהן: אני רוצה לדעת.

דוד טל: זה סודי?

דוד טל: זה מסחרי?

נגה רובינשטיין: זה לא עניין של סודי או מסחרי.

נגה רובינשטיין: אני חושבת שנכון וראוי ששר התקשורת שנכנס לתפקידו לפני שבוע, הוא זה שישמע על העמדה לפני שאנחנו מציגים אותה בפני ועדת הכלכלה.

אתי בנדלר: יש עבודה מקצועית לצורך קבלת ההחלטה?

אמנון כהן: - - תתייחס לשאלה שלי.

אמנון כהן: אני ממקד אותך: לא מעניינת אותי הבקשה שהגישה השרה.

אמנון כהן: אני אומר לך- מ-29 למרץ, איזו הנחיה מקצועית הבאתם: למה רשיון או למה מכרז.

אמנון כהן: את זה אני רוצה לדעת.

אמנון כהן: לפני הדחיה – איזו עבודה עשית כדי שהשרה תקבל החלטה לגבי רשיון או מכרז.

משה גלילי: קודם כל, בין ה-29 לדצמבר ובין נובמבר קרו מספר דברים – מונתה ועדת מכרז על ידי שרה, בחודש יולי בערך.

משה גלילי: ועדה משותפת של משרד התקשורת ומשרד האוצר.

משה גלילי: זו פעם ראשונה שיש לנו הפרדה בין הולכה לתוכן.

משה גלילי: השרה צריכה להגיד למועצת הרשות השניה אם לעשות מכרז או לא, אבל מצד שני היא צריכה לקבל מהם מידע – יש נתונים, יש או אין ביקוש.

משה גלילי: זאת אומרת – זו פעם ראשונה שיש פה משהו חריג, והאינטראקציה הזו היתה צריכה להיות בין מועצת הרשות השניה ומשרד התקשורת.

הילה שמיר: שלושת התאריכים שבכל אופן שלובים אחד בשני - - החלת הכללים על ידי המועצה ופרסום מכרז הם חלק מתהליך אחד גדול - - כלומר - -

משה גלילי: אני תכף אסביר איך אנחנו לומדים תוך כדי תנועה.

משה גלילי: יש תהליכים של ממשלה.

משה גלילי: אתה לא יכול לקחת יועץ תוך יום.

משה גלילי: היועצים כבר עובדים בין 4 ל- 5 חודשים.

משה גלילי: הוועדה, תוך חודש- חודש וחצי קבעה את היועצים.

משה גלילי: זה הדו"ח הראשוני שלה.

אתי בנדלר: מה שאתה מנסה לומר הוא שמלכתחילה – התאריכים שנקבעו לא היו ריאליים - - ?

אבי בלשניקוב: בוודאי.

משה גלילי: את זה אמר כבר המנכ"ל, אבל יותר מזה –

אבי בלשניקוב: אתה יודע טוב מאד – ברגע שרצינו להזיז בחודש אחד, הואשמנו שאנחנו אנטי רפורמטורים, וכן הלאה.

אבי בלשניקוב: אז הרמנו ידיים.

הילה שמיר: גם כדאי לזכור שהתאריכים שנקבעו בחוק ההסדרים נקבעו בהנחה שחוק ההסדרים יעבור בדצמבר.

הילה שמיר: בסופו של דבר הוא עבר בסוף מרץ.

הילה שמיר: אז זה כבר זז בשלושה חודשים.

קריאות: - - -

אמנון כהן: לא נכון.

אמנון כהן: אתם ביקשתם תאריך פתוח – "תאריך שייקבע על ידי השר.

משה גלילי: אני חבר בוועדת המכרזים.

משה גלילי: אני מראה לך שאנחנו לומדים תוך כדי תנועה.

משה גלילי: אפילו באותו נייר שכתבה השרה ליושב ראש הוועדה, בנובמבר, היא ביקשה את התאריך של המכרז יותר מוקדם מהתאריך של יציאת הכללים, כי כך חשבנו שאפשר לעשות.

משה גלילי: בנייר שהוגש היום אתה רואה שהוא בחודש יותר מאוחר.

משה גלילי: תוך כדי תנועה הבנו שהדברים קשורים אחד בשני, וזה לא שאפשר לעשות את המכרז על התשתית בלי לדעת כמה אנשים רוצים.

משה גלילי: יש - - שצריך להחליט אם מקימים חמישה, אם מקימים אותם יחד או בצורה משודרגת.

משה גלילי: יש עוד אלמנטים שאותם אפרט יותר.

משה גלילי: זאת אומרת – גם אנחנו למדנו.

משה גלילי: אם מישהו ייקח את הנייר שהוצאנו בנובמבר, יראה שרצינו להוציא את המכרז ב- 31 לדצמבר, 2005, והכללים של הרשות השניה והשרה יצאו במרץ 2006.

משה גלילי: אם תסתכל על התאריכים היום תראה שזה הפוך.

משה גלילי: למדנו שגם את זה אנחנו צריכים.

משה גלילי: זאת אומרת – כל הדברים האלה, בגלל שזה נושא חדש, הטכנולוגיה חדישה, הנושא של ההפרדה בין הולכה לתוכן – זו פעם ראשונה שאנחנו עושים.

משה גלילי: אלה דברים שקשורים אם זכיין ישקיע או לא, באיזו צורה הוא ישקיע - לכן זה לקח את הזמן שלו.

משה גלילי: בהסתכלות אחורה, גם התהליך התחיל מאוחר, אבל זה לא הדבר היחיד.

משה גלילי: הדיונים נעשים אינטנסיביים, כולל דיון השבוע.

משה גלילי: עד לפני הדיון שהיה השבוע חשבנו שאנחנו יכולים לצאת למכרז.

משה גלילי: קראנו לזה התחלה של מכרז - בתוך השבוע הזה.

משה גלילי: ממש ניירות מוכנים לצאת למכרז.

משה גלילי: הגענו להחלטה לפני 4 ימים, כשישבנו בוועדה, שאנחנו חייבים לצאת עם RFI – request for information מהציבור: כמה אנחנו רוצים, כן או לא – לסבסד את המקלטים ואיך לחדור פנימה, כי זה ביצה ותרנגולת.

משה גלילי: נושא הטכנולוגיה – מסתבר שיש יותר מטכנולוגיה אחת.

משה גלילי: כל הדברים האלה גרמו לזה.

משה גלילי: היה כל הזמן תהליך, והוא היה בצורה אינטנסיבית.

דוד טל: לא זה מה שאמרת – לצורך העניין, אני רוצה לדעת איפה משרד התקשורת אשם, ואני מקבל את מה שאמרת עכשיו, שגם הדיונים התחילו מאוחר.

דוד טל: כמה מאוחר התחילו הדיונים - -

הילה שמיר: בחודש אוגוסט התחילה הוועדה לשבת ומאז התקיימו ישיבות רבות.

אבי בלשניקוב: ישנה סוגייה שחייבים לשים אותה על השולחן הזה – ישנן מדינות בעולם, מערביות ומפותחות לא פחות מאתנו, שהלכו לרדיו הדיגיטלי ונכשלו.

אבי בלשניקוב: החדירה היתה אפס, הן בקטע של מכשירי הקצה, אם זה בבתים, במכוניות, בטלוויזיות וכו'.

אבי בלשניקוב: המדינות נכשלו.

אבי בלשניקוב: בא האוצר, הביא את הצעת החוק, והוועדה אישרה.

דוד טל: אני לא מצדיע.

דוד טל: אני לא מקבל.

דוד טל: זה לא עמד בפניכם ובפני האוצר שיש מדינות שנכשלו בעניין?

אבי בלשניקוב: אתה שואל ואני עונה לגבי משרד התקשורת.

אבי בלשניקוב: בא משרד הוצר והביא את הצעת החוק, בסדר גמור.

אבי בלשניקוב: אני, כמשרד תקשורת, בודק גם בשאר מדינות העולם ואני מודיע – שאם אנחנו, משרד התקשורת, האוצר והמדינה, לא נבוא עם חבילת הטבות למשקיעים הפוטנציאלים , לא יהיה פה כלום.

אבי בלשניקוב: והנושא הזה הוא יותר מדי רציני, יותר מדי מקצועי, והוא לא מתחיל ונגמר בתאריכים.

אבי בלשניקוב: לא נביא לפה, וגם הוועדה לא תהיה שותפה בחקיקה של נושא - -

דוד טל: אבל מכובדי, המנכ"ל.

דוד טל: אתם הרשות המבצעת.

דוד טל: אתם הבאתם את זה בחופזה – אתם דחפתם את הנושא.

דוד טל: אם זה כל כך רציני,כפי שאתה אומר, ואני מסכים אתך, שצריך לראות את זה בפרספקטיבה הרחבה, אז למה כל כך דחוף היה לאוצר ולכם להביא את זה בחוק ההסדרים?

אבי בלשניקוב: על זה – שהאוצר יענה.

מיה אלון: אנחנו, אגף התקציבים, רואים חשיבות גדולה מאד בקידום הרדיו הדיגיטלי, וזו הסיבה שאנחנו מקדמים את זה במלוא המרץ.

מיה אלון: אנחנו חושבים שיש פה בשורה צרכנית גדולה מאד - גם מבחינת מגוון השידורים, האיכות, פשטות הקליטה, ובמרבית מדינות המערב הנושא הזה כבר קיים.

מיה אלון: ישראל מאד מפגרת בעניין הזה.

מיה אלון: כמו ביתר הרפורמות בתחום התקשורת, ששולבו בחוק ההסדרים, על מנת לקדם אותם במהירות – גם הרדיו הדיגיטלי עומד.

מיה אלון: מבחינת העיכוב- היה עיכוב אחד של שלושה חודשים מהמועד שהועבר החוק עד כינוס ועדת המכרזים – שלושה חודשים עד ששרת התקשורת מינתה את ועדת המכרזים.

מיה אלון: מאז – הוועדה, שחברים בה גם ממשרד התקשורת וגם ממשרד האוצר, עובדת במלוא המרץ.

מיה אלון: אקדים ואומר – כשאנחנו הגשנו את החוק, הכנו עבודה מאד רצינית, שהיתה בשיתוף משרד התקשורת, הרשות השניה והאוצר, עבודה שהציגה את כל הנושא הזה על כל היבטיו.

מיה אלון: על בסיס זה גובשה הצעת החוק כשאנחנו ביקשנו מוועדת המכרזים לנסח את המכרז, ולמדנו מה קורה בעולם, אמרנו שיש עוד כמה סוגיות שאנחנו צריכים ללמוד לעומקן.

מיה אלון: זו הסיבה שאנחנו יוצאים כרגע בשימוע למשך חודש אחד, לאותם משקיעים פוטנציאלים שישתתפו בהכנת המכרז.

מיה אלון: במקביל, הרשות השניה פונה בשימוע לאותם גורמים שיקימו את התשתית.

מיה אלון: שני השימועים ייעשו במקביל ותוך חודש, בסוף פברואר, אנחנו מתכוונים לקיים איזשהו כנס - -

אמנון כהן: למה כל זה לא נעשה לפני כן?

מיה אלון: היתה שהות של שלושה חודשים, מסיבות כאלה ואחרות - -

הילה שמיר: מאוגוסט עד היום נעשית עבודה.

מיה אלון: עכשיו אני רוצה ש - - קצת בלוחות הזמנים, בהם אנחנו הולכים לסיים את המהלך הזה.

מיה אלון: כמו שאמרתי – יש שימוע, במקביל, לאלה שיקבלו את הרשיון.

מיה אלון: בסוף פברואר ייעשה איזשהו כנס שם ייפגשו שני הצדדים.

מיה אלון: בחרנו כבר משרד עורכי דין שיכתוב את המכרז.

מיה אלון: במקביל, הרשות השניה תנסח את הכללים, עניין שיסתיים ב-30 באפריל, אז הם יתפרסמו, וב- 30 במאי אנחנו עומדים לפרסם את המכרז.

מיה אלון: זה לוח הזמנים.

מיה אלון: אנחנו רואים בזה חשיבות גדולה מאד.

מיה אלון: אנחנו מושכים את זה הרבה מאד זמן.

דוד טל: אם זה היה כל כך חשוב, מדוע נתתם יד לכך שזה יידחה ? - זה קל בעינייך שדוחים את זה שלושה חודשים?

דוד טל: את, בעצם, נציגת הממשלה, ואת נותנת לעסק הזה להתגלגל.

דוד טל: למה?

דוד טל: יש בדרך נפגעים.

מיה אלון: זה חמור מאד בעיניי.

דוד טל: אני רוצה להזכיר לגברתי – גם בנושא רשות הדואר, זה גם אחד החוקים שביקשתם להריץ בעזרת חוק ההסדרים, ועשינו - - ובסוף זה הסתדר כך - - אבל אם תבואו לכאן פעם אחר פעם עם דברים שהם לא - - בחוק ההסדרים, אנחנו פה, יותר ויותר - -

מיה אלון: אלמלא זה היה בחוק ההסדרים, אנחנו היום לא היינו עוסקים ברדיו הדיגיטלי.

מיה אלון: אני יכולה להגיד את זה בביטחון.

מיה אלון: אז בביטחה – יש פה - - שלושה חודשים - -

נגה רובינשטיין: לא כל הנושאים חייבים להיות מוסדרים בחוק ההסדרים - -

1028: רציתי להעיר הערה אחת- כאשר אנחנו דנו פה בכל הנושא של הרדיו הדיגיטלי והמעבר, היתה סוגיה אחת שלא הגיעה לסיומה, והיא נושא הזיכיונות.

1028: היו מלחמות בין שר האוצר לשרת התקשורת.

1028: המנכ"ל לא נמצא פה, ואני רוצה שישימו פעם אחת את התשובה – מתי יסיימו את הסוגיה הזו.

אמנון כהן: סיכמנו אז, בתיאום אתם.

נגה רובינשטיין: היה סעיף שהוסכם, נעשה בהסכמה בין הגורמים לגבי השאלה מה קורה במידה ותחנות הרדיו האזוריות נפגעות, מוכח נזק לגבי כל תחנה ותחנה, עקב אותם שידורים של הרדיו הדיגיטלי.

נגה רובינשטיין: מכיוון שכאן אנחנו מרגישים שאנחנו מתעכבים בתהליך- הרדיו הדיגיטלי עוד לא עלה, אנחנו עוד לא יודעים על מה מדובר בכלל, ואם מדובר בנזק - , הסעיף בכלל לא היגיע לידי בשלות כדי לבחון אותו.

נגה רובינשטיין: השארנו את העניין פתוח.

נגה רובינשטיין: נוצר מודל, ובתוך הסעיף אי אפשר לקרוא לזה שה - - פתוחה.

נגה רובינשטיין: המודל, בתוך הסעיף, אמור להיות מופעל ברגע שיש שידורים, כשיודעים שיש נזק, שיש משהו.

1028: לא, סליחה.

1028: בטוח שיהיה נזק.

1028: ולכן אמרנו - -

נגה רובינשטיין: המכרז אפילו עוד לא פורסם.

נגה רובינשטיין: אנחנו בכלל עוד לא מגיעים למנגנון של הסעיף.

נגה רובינשטיין: על סמך מה אתה רוצה להגיע למנגנון של הסעיף דווקא במקום שבו אנו באים לכנסת ומבקשים לעכב את התהליך במספר חודשים, אז על מה אנחנו מדברים?

נגה רובינשטיין: לא הגענו בכלל לסף הדלת של הסעיף.

אמנון כהן: אבל יש שם - - "במידה ו..." – -

1028: זה לא "במידה ויהיה נזק".

1028: הנזק – יהיה.

דוד טל: אבל היא צודקת – שעד שנגיע לזה - -

אמנון כהן: אני רוצה לשמוע את מועצת הרשות השניה, בנושא.

אמנון כהן: אני עוד לא יודע איפה אנחנו עומדים, הייתם צריכים להכין כללים למתן רשיונות תוכן.

אמנון כהן: אתם לא קשורים, יכולתם להכין את הנושא.

אמנון כהן: מה תטענו עכשיו?

עדית צ'רנוביץ: אני ראש אגף רדיו וקשרי ממשל ברשות השניה.

עדית צ'רנוביץ: כפי שהחוק קבע – בגלל עקרון ההפרדה בין התשתית והתוכן, מועצת הרשות השניה היא זו שמעניקה את הרשיונות לשידורים הדיגיטלים.

עדית צ'רנוביץ: במסגרת זה, גם סעיף 72ב מדבר על הכללים שאנחנו צריכים להתקין – שביניהם, בין היתר, זה מה הם התנאים למתן הרשיון, תקופת הרשיון, אופי השידורים - - הגשת הבקשה.

עדית צ'רנוביץ: מיום שעבר החוק ועד עכשיו, הרשות השניה התחילה באיזשהו תהליך של גיבוש מסמך העקרונות, כל עקרונות הרגולציה.

עדית צ'רנוביץ: במסגרת זה פרסמנו כבר שני שימועים: אחד, שימוע לציבור הרחב, שבעצם שואל את כולם: איזו תחנת רדיו אתם רוצים, וגם, כמובן, עשינו שימוע למשקיעים- גופים רגולטוריים, גופי תקשורת.

עדית צ'רנוביץ: כל זה כדי לגבש את הרגולציה העתידית לעידן הדיגיטלי.

עדית צ'רנוביץ: במקביל אנחנו גם עושים סקר צרכים.

עדית צ'רנוביץ: חברת "מדגם" מתגייסת לעניין הזה.

עדית צ'רנוביץ: אנחנו רוצים לבדוק בדיוק - -

אמנון כהן: למה "רוצים"?

אמנון כהן: למה לא לפני כן?

עדית צ'רנוביץ: זה הכל קשור יחד.

דוד טל: בשביל מה את - - -?

דוד טל: תעשו סקר מקצועי ועמוק שיגיד מה צריכים - -

אמנון כהן: המשקיע יגיד – אני רוצה משהו אחר.

עדית צ'רנוביץ: אחרי השימוע אנחנו רוצים בעצם לדעת מה ההיצע והביקוש.

עדית צ'רנוביץ: אם יש לנו ביקוש יותר מההיצע, כי אז יש מקום לעשות רגולציה טיפה יותר מתערבת וקשה יותר.

עדית צ'רנוביץ: ואז, באמת – לבוא ולהגיד שיש כרגע דרישה לערוץ כזה או אחר, אף על פי שלא בטוח אם יש לו היתכנות כלכלית.

עדית צ'רנוביץ: אם יתברר שהביקוש הוא קטן - -

אמנון כהן: איפה פרסמתם?

עדית צ'רנוביץ: זה פורסם ב "גלובס", ב "ידיעות אחרונות" - -

קריאות: - - -

עדית צ'רנוביץ: תסמכו על הרשות השניה שיודעת לפנות לכולם.

עדית צ'רנוביץ: פרסמנו גם בעיתונים המקומיים, ב "ידיעות אחרונות", "גלובס" ו "דה מרקר",, וכמובן שזה מופיע באתר של הרשות.

דוד טל: למה זה לא הופיע למשל בעיתונים החרדים?

אמנון כהן: אחר כך תגידו שהציבור החרדי לא פנה בכלל.

עדית צ'רנוביץ: אנחנו גם עושים שימוע סגור לקהילות ספציפיות ולגופים ספציפיים.

דוד טל: תחזרי על התשובה: מדוע לא פניתם למגזר החרדי?

דוד טל: למה לא פרסמתם בעיתונות החרדית?

עדית צ'רנוביץ: כך יהיה .

עדית צ'רנוביץ: אנחנו נפרסם.

קריאה: ומה לציבור הערבי בישראל?

קריאה: לא מגיע לו?

עדית צ'רנוביץ: שם אנחנו מפרסמים שם.

עדית צ'רנוביץ: חוץ מזה אני גם פונה למגזרים.

עדית צ'רנוביץ: אני עושה שימוע לכולם.

אמנון כהן: למי?

עדית צ'רנוביץ: אני פונה אל כל הגופים - -

אמנון כהן: לאיזה גופים?

אמנון כהן: תגידי למי.

עדית צ'רנוביץ: אני אשמח להעביר לכם רשימה.

אמנון כהן: לא רק שתשמחו – תעבירו, במחויב, איפה אתם מפרסמים, למי אתם עושים את השימועים, מי הם הארגונים והעמותות שאתם רוצים לעשות להם שימוע, וגם מה אתם רוצים להגיד למשקיעים – איך אתם מתייחסים לסקר שאתם עושים.

עדית צ'רנוביץ: אחרי סקר הצרכים, אחרי קבלת התוצאות – אנחנו עושים גם כנס היערכות.

עדית צ'רנוביץ: הרשות השניה רוצה להוביל כנס גדול, מעין חדר מצב.

עדית צ'רנוביץ: זאת אומרת – שיבוא כל אחד שרוצה, גם מהציבור הרחב, גם מהמשקיעים, בשאלות ותשובות, ושם ננסה באותו כנס גדול – גם ללמוד מהציבור, וגם וגם, מצד שני, לנסות ולהעלות תשובות - -

אמנון כהן: מה ללמוד?

אמנון כהן: זה בכלל נושא חדש, בארץ.

עדית צ'רנוביץ: צריך להבין שיש לנו עוד הרבה מאד מה ללמוד.

אמנון כהן: כמה זמן ייקח לכם ללמוד, שנתיים?

עדית צ'רנוביץ: אנחנו נשתדל לעמוד בהוראות החוק.

אמנון כהן: כבר לא עמדתם.

עדית צ'רנוביץ: כמו שאמרתי – במקביל נעשה בדיקות הנדסיות וגם בדיקות כלכליות, לאחר מכן – נגבש מסמך עקרונות וכללים, שנביא לאישור מועצת הרשות השניה.

דוד טל: וכל זה תחום בזמן?

עדית צ'רנוביץ: תחום בזמן.

דוד טל: מה שאתם מבקשים עכשיו הוא ריאלי?

דוד טל: תוכלו לעמוד בזה?

עדית צ'רנוביץ: התאריך - - היום אנחנו הרבה יותר חכמים, ואם היינו יודעים שזה התהליך שאנחנו צריכים לעבור, יכול להיות שהיינו מבקשים פרק זמן ארוך יותר.

עדית צ'רנוביץ: כרגע- ננסה לעמוד בלוחות הזמנים.

עדית צ'רנוביץ: חשוב גם להדגיש שככל שיהיה לנו יותר זמן, כך ההצלחה של התהליך - -

דוד טל: אני מציע לך שאם את סבורה שאתם צריכים שלושה חודשים - - אבל, ולו רק שלא תישמע כאן טענה שלא היה זמן.

עדית צ'רנוביץ: אנחנו התחייבנו לבוא ביחד, כמקשה אחת, לוועדה.

עדית צ'רנוביץ: אנחנו עובדים בשיתוף פעולה עם משרד האוצר ומשרד התקשורת.

עדית צ'רנוביץ: אנחנו ננסה ליצור הלימה בין הכללים על מנת שספק התשתית - - המדיניות הרגולטורית של הרשות השניה, ואנחנו ניצור איזושהי ודאות בשוק.

עדית צ'רנוביץ: לכן אנחנו נצטרך לשתף פעולה - -

אמנון כהן: אני רוצה לשמוע את רשות השידור – עד כמה אתם רוצים שנאריך את המכרזים?

יוני בן מנחם: כמה שיותר.

אמנון כהן: האם יש כאן נציג מהתאחדות תחנות הרדיו האזוריות?

דוד יוסוב: אני מנכ"ל רדיו דרום.

דוד יוסוב: גם אנחנו היינו מעונינים שזה יידחה,כמובן.

דוד טל: עד מתי?

דוד יוסוב: בסופו של דבר אין צל של ספק שככל שהתחרות בשוק הזה תיפתח יותר - תחנות הרדיו האזוריות שמלכתחילה מאד מוגבלות מכוח חוק הרשות השניה לטלוויזיה ורדיו - בוודאי שתינזקנה .

דוד יוסוב: אין פה צל של ספק בכלל.

דוד טל: אנחנו נדון בזה לכשנגיע - -

דוד יוסוב: אני אומר את זה כהערה.

דוד יוסוב: וכמובן – משפט סיכום: התחנות שלנו - -

אמנון כהן: אתם נערכים?

דוד יוסוב: ודאי.

דוד יוסוב: אנחנו הולכים לכל ימי העיון, לומדים את החומר, אבל אנחנו קיימים 10 שנים וחטפנו מהלומות מכל הצדדים.

דוד יוסוב: אנחנו רוצים - -

אמנון כהן: אלה החיים, זו הקידמה.

אמנון כהן: דוד יוסוב: מותר לנו להתנגד למהלומות.

דוד טל: ודאי.

דוד טל: זה נטען פה על ידי רשויות הטלוויזיה השונות.

נגה רובינשטיין: באמת ניתנה אפשרות לתחנות הרדיו האזוריות - - ואפשרות לעלות על הפלטפורמה של הרדיו הדיגיטלי - -

אמנון כהן: האם עוד מישהו רוצה להתבטא בנושא?

דודו ביטון: אני מאגף החשב הכללי.

דודו ביטון: כמו שכבר נאמר – במרץ יצא חוק ההסדרים.

דודו ביטון: באוגוסט, אחרי דיונים ווויכוחים התכנסה ועדת המכרזים.

אתי בנדלר: למה היו ויכוחים עד חודש אוגוסט?

דודו ביטון: ההתמחות במכרז כזה - בסופו של דבר צריך להסתכל בכיוון אחד – אם יהיו זכיינים בפרויקט הזה, אם יהיו מתמודדים בפרויקט.

דודו ביטון: אגף החשב הכללי לא יפרסם מכרז אם לא נגיע למסקנה ש - -

אתי בנדלר: שהמכרז לא ייכשל, שתהיה היענות.

דודו ביטון: באוגוסט התכנסה ועדת המכרזים.

דודו ביטון: העבודה נעשתה, כמו שאתם רואים, על ידי המשרדים השונים, הן על ידי יועצים פיננסיים והן יועצים טכנולוגיים, ומשפטיים.

דודו ביטון: במכרז מהסוג הזה, מכרז של BOT, כל הזמן יש התקדמות.

דודו ביטון: היועצים הפיננסיים מביאים נקודות להתייחסות, המועדים יכולים להשתנות, חייבים לתת פתרונות.

דודו ביטון: הגענו לפני שלושה ימים לסיום – היועצים הפיננסיים והטכנולוגיים הגישו את חוות הדעת שלהם.

דודו ביטון: וכמו שהילה שמיר אמרה – היינו חייבים לצאת ב- RFI במקום ב- - , וזה המצב שאנחנו נמצאים בו עכשיו.

דוד טל: אם ניתן לכם עוד פרק זמן כמו שאתם דורשים , 3-4 חודשים, תנוח דעתנו שלא יווצר מצב שיבואו לכאן לדרוש ארכה נוספת?

דודו ביטון: המועדים שעכשיו נתנו הם מועדים ריאליים.

דודו ביטון: דוד טל: ואם זה לא יסתיים – תגיע בקשה נוספת?

דודו ביטון: אני מעדיף לתת לך עכשיו עוד 3-4 חודשים, ולו בלבד שלא תישמע טענה סביב השולחן הזה שלא הספקתם – מכל סיבה שהיא, מפני שזה עושה צחוק מהעבודה, וגורם למשבר אימון בינינו לבניכם, ואני אומר לך, שבהרבה מאד מקרים הייתם צודקים אבל יצרתם - - כזה ש - -

דודו ביטון: אני מסכים את שהיו בעיות ודחיות במכרז הזה.

דודו ביטון: אנחנו חושבים שהמועדים עכשיו הם ריאליים.

דודו ביטון: - - -

דוד טל: אני מעדיף - -

קריאות: - - -

מיה אלון: אנחנו לא חושבים שצריך - - -זה טבעם של גופים ציבוריים.

דודו ביטון: התייחסות אחרונה- גם במסגרת ועדת המכרזים דנו עוד פעם בתאריכים האלה, ואם נעמוד בתאריכים האלה, הגענו למסקנה שלקחנו פה פרק זמן סביר מעבר למה שצריך בשביל שנעמוד בתאריכים האלה.

אמנון כהן: את המקדם גם לקחתם?

דודו ביטון: לקחנו את המקדם.

דוד טל: אני, מתוך היכרות עם הרשות המבצעת, מניסיון שיש לנו כאן, בוועדת הכלכלה, היא לא עומדת ברוב המקרים במועדים.

דוד טל: אשר על כן אני מציע שנאפשר לכל תאריך שניתן כאן – פרק זמן של חודשיים נוספים, כדי שאז לא יבואו יותר אלינו בבקשות.

אתי בנדלר: מכל הדברים אני בוחרת להתייחס לדבריה של מיה אלון, כי הם קוממו אותי, כי פעמיים היא אמרה : כך צריך להיות, ושרפורמות גדולות בתחום התקשורת - - בחוק ההסדרים, ופעם אחרי פעם אנחנו רואים שנופלות טעויות ברפורמות הגדולות שנעשות במסגרת חוק ההסדרים, ואז זה טעון תיקונים ושינויים כאלה ואחרים.

אתי בנדלר: אני חושבת שאם ננקטה שיטה שבוקרה בצורה כל כך משמעותית על ידי כל כך הרבה גורמים, אי אפשר להמשיך ולנקוט בעמדה של "הכלבים ינבחו והשיירה עוברת, ואנחנו נמשיך בשיטה שלנו להביא את הרפורמות המשמעותיות בחוק ההסדרים, ואחר כך נבוא לוועדה, נבקש, קצת נשמע את חברי הכנסת מוחים ונמשיך בשיטה שלנו".

אתי בנדלר: זה לא ראוי, וזה כמעט גובל בביזוי, השיטה הזו.

אתי בנדלר: אני חושבת שמלכתחילה – לוח הזמנים לא היה ריאלי, ואת זה אנחנו יכולים להבין גם מדברי נציג החשב הכללי.

אתי בנדלר: הדברים הם מאד ברורים.

אתי בנדלר: אני בדקתי את זה תוך כדי דיון כאן, בהחלט צדק יושב הראש – והמועדים שנקבעו בנוסח הסופי של החוק אינם חופפים למועדים שהיו כלולים בהצעת החוק.

נגה רובינשטיין: הדיונים בוועדת הכלכלה היו עוד בחודש ספטמבר.

נגה רובינשטיין: עוד לא ידענו שההצבעה תהיה ב - -

אתי בנדלר: מכל מקום – יש פער די משמעותי בין המועדים שנקבעו בהצעת החוק, לבין המועדים שנקבעו בנוסח הסופי של החוק.

אתי בנדלר: בדקתי את זה עכשיו.

אתי בנדלר: לכן, השיטה הזו – של קודם כל להעמיד בפני עובדות ולתת מידע, שגובל קצת בתום לב אבל בהטעיה – שהדברים יסתדרו, ואם לא נלחיץ את המערכת הדברים לא יסתייעו, בסופו של דבר,

אתי בנדלר: כלומר – קודם כל נלחיץ את המערכת ואחר כך נעשה מקצה שיפורים - אני לא חושבת שזו שיטה ראויה.

אתי בנדלר: אני מציעה שתשקלו פעם נוספת, כי אנחנו לוקחים את העבודה שלנו כאן מאד ברצינות, כולל את ההצהרות שלכם.

אתי בנדלר: זה לעניין לוח הזמנים ולנושא של הגישה הכללית לגבי רפורמות.

אתי בנדלר: באשר לתאריכים שמוצעים כרגע, מאחר שבמשך שלושת החודשים האחרונים השתנו שוב ושוב – יחליטו חברי הוועדה האם הפעם לוח הזמנים המוצע נראה להם ריאלי או שיש מנגנון אחר שהם - -

מיה אלון: לגבי לוחות הזמנים – מאחר וגם ברשות השניה, גם משרד התקשורת, גם החשב הכללי וגם אנחנו ישבנו וחשבנו, והגענו למסקנה שבלוחות הזמנים האלה אנחנו יכולים לעמוד, ואין בעצם שום הצדקה לדחייה נוספת –ומטבעם של גופי ביצוע לתכנן לתאריכי יעד שקובעים להם גם אם זה יידחה בעוד שלושה חודשים זה עלול להידחות בעוד שלושה חודשים.

מיה אלון: אני מציעה, אני מבקשת – לקבוע את - - -

דוד טל: - - -את אומרת שהגופים מתכווננים לתאריך היעד.

דוד טל: בואו נקבע את תאריך היעד לעוד חודש.

מיה אלון: ועדה מקצועית - - אנחנו חושבים ש- 30 במאי

דוד טל: - - -

מיה אלון: זה לא יקרה.

דוד טל: אם תסיימו לפני כן – אנא הודיעו לנו.

מיה אלון: אני אומרת לך עכשיו: זה לא יקרה.

אמנון כהן: בכל מקרה, אתם יכולים להביא המלצות ומי שיחליט זה אנחנו.

אמנון כהן: לכן אני צריך להתלבט עם עצמי עדיין מה לעשות.

אמנון כהן: סיימנו את הדיון היום.

אמנון כהן: את קביעת התקנות נעשה בדיון הבא.

אמנון כהן: אני מודה לכם.

נגה רובינשטיין: אני רק רוצה לומר שכרגע אנחנו בהפרה.

אמנון כהן: אבל גם לפני כן הייתם בהפרה.

נגה רובינשטיין: פנינו עוד לפני ההפרה.

לאה ורון: לא מדויק, כי לא היתה שרה.

לאה ורון: פניתם בנידון – כשהיה ברור כבר שהשרה עוזבת.

נגה רובינשטיין: - -

לאה ורון: לכן חשוב לי להכניס לפרוטוקול: הרצ"ב התקבל הבוקר בוועדה.

לאה ורון: ממשרד התקשורת לא דיברו אתנו.

לאה ורון: השאלה היא האם - - תספיק לחתום על הצו, ואכן - -

קריאות: - - --

אמנון כהן: אני מודה לכם, הסתיים הדיון.