ועדת הכספים, כנסת 16, פרוטוקול מספר 245, 2005-11-29 12:15

יעקב ליצמן: שלום לכולם, אני פותח את ישיבת הוועדה.

יעקב ליצמן: אני מקדם בברכה את מנכ"ל משרד הפנים, אוסקר אבו ראזק.

יעקב ליצמן: אני ביקשתי את הדיון הזה, אחרי הדיון שכבר היה בנושא של המשכורת, של הכבאים.

יעקב ליצמן: התחלו דיון ובדקנו שבסך הכל – חלק גדול מהבעיה הוא שהרשויות לא מעבירות את התקציב שצריך להעביר לכבאות לכבאים.

יעקב ליצמן: היה צריך להיות גם שאול צמח ממשרד האוצר והוא לא הגיע לכאן, אלא שלח את הרפרנט שלו.

יעקב ליצמן: לא מקובל עלי.

יעקב ליצמן: הוא טוען שהוא אמר אתמול שהוא לא יגיע היום.

יעקב ליצמן: זה לא היה ידוע לי.

יעקב ליצמן: אני לא מקבל את זה, אבל הדיון יתקיים היום.

יעקב ליצמן: בישיבה הקודמת קיבלנו רשימה של רשויות שחייבות כסף לשירותי כבאות.

יעקב ליצמן: כנראה זו אותה בעיה כמו במועצות הדתיות.

יעקב ליצמן: ב- 20 רשויות יש אנשים שלא קיבלו כסף כמה חודשים.

אוסקר אבו -ראזק: שלום לכולם.

אוסקר אבו -ראזק: קודם כל – אני משתתף במצוקתם של כל העובדים שלא מקבלים את המשכורת שלהם בזמן, אבל צריך להבין שהמשבר ברשויות המקומיות משליך גם על איגודי הכבאות.

אוסקר אבו -ראזק: במישור העקרוני – כל איגודי הכבאות הם מעין הילדים של אותן רשויות מקומיות, אבל ברגע שברשויות המקומיות בעצמן - השכר לא משתלם, אז באופן טבעי זה זולג גם לכיוון של האיגודים.

אוסקר אבו -ראזק: למשרד הפנים יש אך ורק כלי אחד.

אוסקר אבו -ראזק: הכלי היחידי שנמצא במשרד הפנים זה אותו כלי שמאפשר לו, במקרים מסוימים לבצע קיזוז חובות.

אוסקר אבו -ראזק: לצערי הרב, הנושא של קיזוז חובות הוא בעייתי ברשויות שיש להן נושים אחרים שמטילים עליהן עיקולים.

אוסקר אבו -ראזק: המשמעות של הקיזוז, לפי חוות דעת משפטית שיש לנו, ולפי הכללים שעובדים אתם פחות או יותר שנה – היא, שאם מנכ"ל משרד הפנים או משרד הפנים יעדיף את הכבאים או איגודי הכבאים על הנושים האחרים, התוצאה יכולה להיות שאותו אחד שהעדיף ייתבע לדין פלילי.

אוסקר אבו -ראזק: כמובן שאני לא מאמין שיש מישהו שרוצה שמשרד הפנים, כמשרד ממשלתי, ייתבע על ידי איזשהו גוף.

יעקב ליצמן: שמעתי את הטיעון הזה השבוע.

יעקב ליצמן: אני רוצה לשאול דבר אחד" האם לדעתך משרד הפנים לא חושב שיותר חשובה המשכורת מאשר לקנות גיר לבתי ספר, תיאורטית, נאמר, או שקיות זבל.

יעקב ליצמן: הרי מדובר בבני אדם, במשפחות.

יעקב ליצמן: נכון שיש נושים אחרים, אבל הסדר צריך להיות: אל"ף, משכורת, ובי"ת - נושים אחרים.

יעקב ליצמן: הנושים האחרים, אם אתה שואל אותי – אם מדובר על משכורת - -

נסים דהן: אם היה מצב שכל העובדים מקבלים שווה בשווה, הייתי מבין.

נסים דהן: זאת אומרת – אין כסף לעיריה?

נסים דהן: כל העובדים, כולם, מקבלים 50% משכרם.

נסים דהן: כולם.

נסים דהן: מראש העיר, עד אחרון הכבאים.

נסים דהן: אבל כשיש מצב נורא שמישהו לא מקבל בכלל, ואחרים מקבלים 100% שכר -זה צועק השמיים.

נסים דהן: אין לך כסף?

נסים דהן: – הבנתי.

נסים דהן: חלק את מה שיש לך שווה בשווה.

נסים דהן: כולם יקבלו אותו הדבר, עד שירחם השם וירחיב המצב.

נסים דהן: אבל לא ייתכן מצב שפועל ניקיון מקבל 100%, וקצין הכבאות לא מקבל כלום.

אוסקר אבו ראזק: משרד הפנים לא יכול - -

נסים דהן: כן יכול.

נסים דהן: זה מה שאני טוען.

נסים דהן: לא ביקשתי להעדיף.

נסים דהן: אל תעדיף.

נסים דהן: תן הוראה: אין כסף למשכורת?

נסים דהן: – כולם יקבלו אותו הדבר.

אוסקר אבו ראזק: אני לא יכול.

נסים דהן: את זה אתה כן יכול.

נסים דהן: ואז – עובד מועצה דתית יקבל 50% ועובד אחר יקבל 50%, עד שירחם השם.

נסים דהן: אבל מה קורה?

נסים דהן: ראש העיר מקבל 100%, פועל הניקיון שלו מקבל 100%, ומפקד הכבאות לא מקבל כלום.

אוסקר אבו ראזק: אני לא יכול לעשות דבר כזה.

אוסקר אבו ראזק: אין לי סמכות לעשות את זה.

אוסקר אבו ראזק: אין לי סמכות להגיד לרשות המקומית – שלמו רק 30% מהשכר לעובדים, כי – צריך להבין, יש דיני עבודה נוספים, שהתוצאה שלהם יכולה להיות הגשת תביעת הלנת שכר של העובדים.

אוסקר אבו ראזק: לפני חודש או חודשיים - הכבאים גם יכולים להעיד על כך – משרד הפנים, באותם אמצעים שיכול היה לעשות, הוא עשה.

אוסקר אבו ראזק: צריך להבין: אנחנו חושבים שהפתרון לא יכול לבוא בצורה הזו.

אוסקר אבו ראזק: אנחנו חושבים שהפתרון צריך להיות רפורמה בכל המבנה הזה שנקרא שירותי הכבאות.

אוסקר אבו ראזק: לצערי הרב, \

אוסקר אבו ראזק: שלשום קיבלתי מכתב מאגף התקציבים שהוא לא מוכן ללכת לאותה רפורמה שאנחנו חושבים שהיא נכונה.

יעקב ליצמן: מה הרפורמה?

יעקב ליצמן: אולי תסביר לנו?

נסים דהן: להפוך אותם לרשות הצלה לאומית.

נסים דהן: כמו משטרה.

אוסקר אבו ראזק: היו עד היום כ- 6-7 ועדות ציבוריות וכולן אמרו שהמבנה הזה הוא מבנה בלתי אפשרי.

אוסקר אבו ראזק: הטענה של חלק מהרשויות המקומיות שאיגודי הכבאות הם לא יעילים, הם בזבזניים, הם מעסיקים יותר מדי עובדים, מוציאים יותר מדי כסף והם לא יעילים.

קריאה: סליחה, סליחה-- --

אוסקר אבו ראזק: סליחה, זו לא הטענה שלי.

אוסקר אבו ראזק: אני אומר מה הטענות שאני שומע.

אוסקר אבו ראזק: כל עוד לא בדקתי, אני לא יודע.

אוסקר אבו ראזק: אני מוכן להעיד על דברים שבדקתי.

מיכאל רצון: למה אתה לא בודק?

מיכאל רצון: זו לא אחריות של משרד הפנים?

אוסקר אבו ראזק: אני מודיע לך שבאיגוד ערים אשדוד-אשקלון הקמנו ועדת חקירה כדי לבדוק את הטענה הזו.

אוסקר אבו ראזק: איפה שיש לי ראיות סבירות - כן נכנסנו לפעולה.

אוסקר אבו ראזק: אבל צריך להבין – אי אפשר להשתמש בוועדות החקירה כדי לחקור את כולם.

אוסקר אבו ראזק: זה יהפוך לכלי לא אפקטיבי.

אוסקר אבו ראזק: צריך להפעיל אותו במידתיות.

אוסקר אבו ראזק: אנחנו כן הקמנו ועדת חקירה שתבדוק את ההתנהלות של האיגוד שהוא משותף לאשקלון ואשדוד.

יעקב ליצמן: עם איזו בשורה הם יוצאים מכאן, שאין מה לעשות?

אוסקר אבו ראזק: לצערי הרב, כל עוד חלק מהרשויות האלה נמצאות בעיקולים, כל עוד הן לא יכולות בכלל לתפקד – את השכר שלהם - -

יולי תמיר: אבל מה זה שייך לאנשים?

אוסקר אבו ראזק: מענקי האיזון שיש לנו, שהמדינה הקציבה- אנחנו כן מעבירים אותם לאיגודים.

אוסקר אבו ראזק: הבעיה היא לא כספים שמגיעים ממשרד הפנים לאיגודים.

אוסקר אבו ראזק: הבעיה היא כספים שמגיעים לאיגודים מהרשויות המקומיות שהן הבעלים של אותם איגודים.

אוסקר אבו ראזק: אני אמרתי – אני לא יכול.

אוסקר אבו ראזק: יש חוק שאוסר עלי לעשות העדפת נושים.

אוסקר אבו ראזק: אני לא יכול לעשות את הדבר הזה.

נסים דהן: אתה כן עושה.

אוסקר אבו ראזק: איפה שאני יכול – אני עושה.

נסים דהן: אתה כן עושה העדפת נושים.

נסים דהן: אתה משלם משכורת רק למישהו.

אוסקר אבו ראזק: לא אני, אני לא משלם את המשכורת, רבותיי.

נסים דהן: הם ת"פ שלך.

נסים דהן: אותו ראש עיר שמעדיף את עובד הניקיון שלו ולא את מפקד הכבאות.

נסים דהן: זו לא העדפת נושים?

אוסקר אבו ראזק: הוא ת"פ שלי בנושאים מסוימים.

אוסקר אבו ראזק: הוא לא ת"פ שלי בכל הנושאים.

יעקב ליצמן: מכל מה ששמעתי עכשיו- זה "לא" אחד גדול.

יעקב ליצמן: מה נעשה?

יעקב ליצמן: נסגור כאן ונגיד – לא?

יעקב ליצמן: אני רוצה לשמוע את דעת האוצר, מבלי לחזור על מה שנשמע כאן.

אודי בן דרור: לצערי, הבעיה קצת יותר רחבה ממה שנאמר לצערי, הסיפור קצת יותר רחב.

אודי בן דרור: אם היינו במצב שבו רק רשויות שהן במשבר תקציבי עמוק מאד לא מצליחות להעביר את הכספים – זה היה סיפור אחד.

אודי בן דרור: לצערי, הסיפור קצת יותר רחב.

אודי בן דרור: אנחנו שומעים על הרבה מצבים שלמשל – באיגוד מסוים, רשות אחת לא מעבירה כסף, אז גם הרשויות האחרות לא מעבירות.

אודי בן דרור: ולפעמים - גם רשויות שיש להן אפשרות להעביר.

יעקב ליצמן: מה עושים?

אוסקר אבו ראזק: אני, באשקלון, הקמתי ועדת חקירה, רבותיי, ראיתי שהם רבים ביניהם.

אודי בן דרור: לדעתי צריך להפעיל כאן סמכויות של משרד הפנים.

אוסקר אבו ראזק: בדמוקרטיה צריך להמתין.

אוסקר אבו ראזק: לא יורים קודם ואחר כך - -

יעקב ליצמן: אני מסכים אתך שבדמוקרטיה צריך להמתין, אבל הוא לא יכול להמתין במכולת, כשהוא צריך לקנות ואין לו כסף.

יעקב ליצמן: אנחנו מדברים פה על משכורות.

יעקב ליצמן: רבותיי, אתם יכולים לדבר כאן על מה שאתם רוצים.

יעקב ליצמן: לגבי משכורות אני הכי רגיש.

יעקב ליצמן: כשאני חושב על זה – אני לא מוכן לעבור לסדר היום.

מיכאל רצון: הבעיה היא הרבה יותר שורשית ועמוקה מאשר הבעיה הפרטית שלהם.

מיכאל רצון: בואו נניח שאפילו לחמש דקות אנחנו נפתור את המשכורות שלהם לחודש הבא.

מיכאל רצון: אז פתרנו את הבעיה?

מיכאל רצון: - לא.

יעקב ליצמן: הלוואי והיינו במצב כזה.

יעקב ליצמן: את הדברים הבסיסיים, הגדולים, אני לא מצפה לפתור.

יעקב ליצמן: לא היום ולא לפני הבחירות.

יעקב ליצמן: יש לי מה להגיד - -

מיכאל רצון: אבל זה התפקיד שלנו.

יעקב ליצמן: אבל אני לא יכול היום – אני חייב לראות רק דבר אחד: שהוא יצא מכאן היום עם בשורה שיש לו משכורת, בטוח.

מיכאל רצון: כן, גם בזה אנחנו צריכים לטפל, אבל אי אפשר לשבת כאן ולחזור כל פעם מחדש.

מיכאל רצון: אנחנו חוזרים על זה כל ישיבה מחדש.

מיכאל רצון: פעם זה ראשי המועצות הדתיות, פעם זה ראשי הערים שיושבים ובוכים - זה אומר שכל משרד הפנים הזה לא ממלא את התפקיד שלו.

מיכאל רצון: אם הממשלה – מבחינתי זה הממשלה, ומשרד הפנים כחלק מהממשלה הזו לא מצליחים למלא את התפקיד שלהם, שייסגרו את משרד הפנים הזה, או שיעשו רפורמה.

מיכאל רצון: יושב פה מנכ"ל, ואומר שהוא לא יכול לעשות כלום.

מיכאל רצון: אז בשביל מה הוא יושב שם?

יעקב ליצמן: היחיד שיכול לעשות כאן זה אתה.

יעקב ליצמן: אנחנו.

מיכאל רצון: אז בואו נעשה.

מיכאל רצון: אם הממשלה לא מסוגלת לתת פתרון – "הממשלה" זה לא אישי, אני מסתכל על זה כעל מערכת, אבל אנחנו חוזרים על זה כמו מנטרה, כל הזמן, כל פעם זה אירוע אחר.

מיכאל רצון: כל פעם אני מקבל טלפון מראש עיר אחר, ממועצה דתית אחרת.

מיכאל רצון: אם לא ייעשה פה טיפול שורש, ויכול להיות שאנחנו צריכים להיות המנוולים שצריכים לעצור פה את הכל, עד שהם יעשו סדר בממשלה, יעשו סדר אצלם – שיפתרו את בעיית הכבאות מהשורש, אין מה לעשות עם המערכת הזו.

מיכאל רצון: מה עם המועצות הדתיות?

מיכאל רצון: אי אפשר להמשיך בסיטואציה הזו עד אין סוף.

מיכאל רצון: כדאי שיראו שהמלך הוא עירום.

מיכאל רצון: אם הממשלה הזו לא מסוגלת להתנהל, אם משרד הפנים לא מסוגל להתנהל – אני כבר לא מדבר על דברים אחרים של סדרי עדיפויות ושל העדפות מפלגתיות של יישוב כזה או אחר – כל מיני דברים שאני לא רוצה להיכנס אליהם.

מיכאל רצון: יושבת פה חבורה במדים.

מיכאל רצון: הם מצילים חיים ואני צריך לעמוד בפני הביזיון פה, להסתכל עליהם ולהגיד להם שהם לא מקבלים משכורת?

מיכאל רצון: זו הבעיה הקטנה.

מיכאל רצון: הבעיה הגדולה היא שגם אם הם קיבלו החודש משכורת, בחודש הבא הם יבואו לכאן עוד פעם, כי הסיפור לא נפתר.

מיכאל רצון: אז אולי ברשותך, אדוני היושב ראש, נקים איזושהי ועדה.

מיכאל רצון: עד שלא נפתור את הבעיה – קודם כל, נעצור את כל כספי משרד הפנים.

מיכאל רצון: שיבואו עם פתרון.

מיכאל רצון: אנחנו לא נעשה פה העברות.

מיכאל רצון: אני אתנגד לכל העברה למשרד הפנים עד שהם לא יבואו עם פתרון רדיקלי.

אוסקר אבו ראזק: ברגע שלא תעביר את הכסף אתה מייצר בעיה אצל עובדים נוספים.

אוסקר אבו ראזק: משרד הפנים לא לוקח את הכסף לעצמו.

מיכאל רצון: יכול להיות שככל שיהיה רע כך אתה תבין את שעת החירום ותפתור את הבעיה.

איוב קרא: כל מילה בסלע, מה שאמר חבר הכנסת רצון - אנחנו לא מחפשים פה אשמים.

חיים אורון: דווקא כן.

חיים אורון: הרי אמרנו שזה מה שיקרה.

חיים אורון: מה קפצתם עכשיו?

יעקב אגמון: - - חתכתם את צינור החמצן לרשויות, ופה - -

יעקב ליצמן: אבל שכחת להגיד ששר הפנים הסכים לזה.

יעקב ליצמן: אז נציין את זה לפרוטוקול: שר הפנים היה של "שינוי", אברהם פורז, והוא תמך בשתי ידיים.

יולי תמיר: נכון, ואז הוא השאיר את המערכת, וברח.

יעקב אגמון: חתכתם את צינור החמצן לרשויות.

יעקב ליצמן: אל תכניס אותי בזה, כי הצבעתי נגד.

איוב קרא: אני רוצה להגיד שהעניין הזה של איגודי ערים לא התחיל לפני שנתיים.

איוב קרא: מאז שאני זוכר את עצמי בכנסת אני מתייצב לידם, כי בכל חצי שנה – שנה, יש משבר.

איוב קרא: צריך להיות ניתוח אמיתי של הבעיה הזו, אבל כרגע צריך טיפול מיידי – מתן "אקמול" מיידית.

איוב קרא: אוסקר אבו ראזק צריך להתחייב פה.

איוב קרא: אנחנו לא נעביר שום העברות שקשורות למשרד.

איוב קרא: אנחנו לא רוצים שהאנשים הללו יהיו בלי משכורות.

איוב קרא: דיברתי על זה בשבוע שעבר.

איוב קרא: אמרת לי שתזמין את המנכ"ל.

איוב קרא: למנכ"ל אין בשורה.

איוב קרא: אני לא יודע מי מהמערכת אשם, אבל האנשים הללו לא יישארו בלי משכורות.

איוב קרא: אחר כך נביא את ההצעה של הרפורמה שמדבר עליה אוסקר אבו ראזק, אבל כרגע צריך טיפול מיידי.

חיים אורון: אני חושב שאני יכול לתאר לעצמי, פחות או יותר, מה היא הרפורמה שאתמול אוסקר אבו ראזק קיבל עליה תשובה שלילית.

חיים אורון: רובם הצביעו על הצעה מסוימת שהמשמעות שלה היתה, בעצם, הפיכת השירות הזה לשירות ממלכתי עם אחריות ממלכתית, ולא המצב שקיים היום.

חיים אורון: אין לי את זה פה עכשיו, אבל יש לי בחדר את רשימת הרשויות – ואתה צודק לגמרי.

חיים אורון: לא כולן רשויות חלשות.

חיים אורון: אתה צודק לגמרי.

חיים אורון: בגליל המערבי זה כולן רשויות חלשות אבל גם אחרים לא משלמים.

חיים אורון: אחד רואה שהשני לא משלם - גם הוא לא משלם.

חיים אורון: אני לא חושב שאנחנו יכולים היום לפתור את הבעיה של הכבאות כמו שאנחנו לא יכולים לפתור את הבעיה של המועצות הדתיות.

חיים אורון: גם שם יש הצעה.

חיים אורון: יש היום בעיה של השכר והחובה שלנו היא לדאוג לזה.

חיים אורון: אני כבר אמרתי כמה פעמים – אני מרגיש מאד לא טוב.

חיים אורון: דיון כזה היה עם שר האוצר בחודש מרץ, על המשבר ברשויות המקומיות, וממנו צמח החוק שסיבך את כל המצב.

חיים אורון: שהיום אתה לא מסוגל לבוא ולהגיד – אני יודע להעביר להם כסף, אבל אני לא יכול, כי כל הנושים עומדים בתור.

חיים אורון: גם הבנקים עומדים בתור, וגם מס הכנסה.

חיים אורון: אבל אנחנו רוצים להעביר משכורת.

חיים אורון: תריב עם הבנקים במקום אחר.

חיים אורון: יש העדפה, ואין ברירה.

אוסקר אבו ראזק: לזה צריך חקיקה.

חיים אורון: או, את זה אנחנו צריכים לבקש – לחוקק עוד עכשיו חוק שיאפשר להעביר משכורות.

חיים אורון: לתת עדיפות למשכורות על פני כל הנושים.

חיים אורון: אחרת הוא לא יכול.

יעקב ליצמן: אתה יודע מה שיענו לך כאן – הם לא עובדי עיריה.

חיים אורון: אני חושב שיש הגדרות בחוק של גופים נסמכים.

חיים אורון: הם לא עובדי עיריה אבל הם גוף נסמך, על פי ההגדרה בחוק.

חיים אורון: זה לא כמו מישהו שהוא קבלן משנה של קבלן משנה בעיריה.

חיים אורון: יבואו המחוקקים ויגידו.

חיים אורון: אני מדבר על שירותים שהם שירותים בעין, שניתנים על ידי הרשויות המקומיות – וזה כבאות, וזה מועצה דתית, וזה יכול להיות דברים אחרים, שנכון - הם לא עובדי עיריה ממש, אבל הם היום עובדים של כמה עיריות, אם מדובר באיגוד ערים.

חיים אורון: אם מדובר במועצה דתית – אז אתה יודע מה דעתי: שכל המועצות הדתיות תהיינה מחלקה בתוך העיריה.

חיים אורון: ואתם תצילו אותם, את הרבנים שלכם, אבל אתם לא רוצים את זה, כי אתם רוצים דבר אחר.

אוסקר אבו ראזק: אולי גם אצלם הפתרון הוא פירוק, וזהו.

אוסקר אבו ראזק: בעירית תל אביב אין בעיה, כי הכבאים של עירית תל אביב עובדים בעירית תל אביב.

אוסקר אבו ראזק: בעירית ירושלים - גם.

אוסקר אבו ראזק: אולי זה מה שצריך לעשות.

קריאות: אז תפרק, למה אתה מחכה?

אוסקר אבו ראזק: אני לא יודע.

אוסקר אבו ראזק: אולי זה מה שצריך לעשות.

חיים אורון: אני, כרגע, לא הולך לעשות מהפכה גדולה, כי מי שמציע מהפכה גדולה אומר לחברה' האלה: אין לכם אוכל בשבוע הבא.

חיים אורון: אנחנו צריכים להגיע למצב שאתה תוכל להעביר על חשבון לוד 450 אלף שקל, שיהיה ברור לראש עירית לוד שזה ירד מהמענק שלו, איפה שהוא בעתיד, וזה מיועד להם.

חיים אורון: אותו הדבר גם המועצה הדתית, ואם יש שם עוד מישהו שלא מקבל משכורת.

חיים אורון: מי שרוצה לעשות ייעול – בסדר גמור.

חיים אורון: יכול להיות שצריך לפטר חצי מהם, אבל ברגע שאדם לא גנב את מקום העבודה שלו, אלא בא בבוקר ועבד – שלם לו משכורת.

חיים אורון: אתה לא רוצה לשלם משכורת - תפטר אותו.

חיים אורון: אני לא נכנס עכשיו לוויכוח הזה.

יואב גדסי: מציגים תמונה, וזה פוגע בנו, שאנחנו עושים את המלאכה.

יואב גדסי: אני שומע דברים לא נכונים.

יואב גדסי: הרשויות הן אלה שמאשרות את התקציבים.

יואב גדסי: נעשו תוכניות הבראה ב- 2001 וקוצצו משרות.

יואב גדסי: אנחנו מתחת לתקן.

יואב גדסי: יושבים אותם נציגים של הרשויות.

יואב גדסי: הם מאשרים את התקציב והם לא מעבירים את הכסף.

יואב גדסי: יש חוב של 75 מיליון של כל הרשויות.

יואב גדסי: שמישהו ימצא את הדרך איך להעביר את זה.

יואב גדסי: אמרתי קודם לחבר הכנסת - אולי שיעבירו את זה דרך הביטוח הלאומי.

איוב קרא: בספר התקציב כתוב : לאיגודי ערים – 181 מיליון שקל.

קריאה: זה גדל ל- 196 היום.

קריאות: העבירו - -

קריאה: לא העבירו.

חיים אורון: יש חוב ממשלתי?

אסי לוי: כן, יש חוב ממשלתי.

חיים אורון: הוא אומר שלא.

אסי לוי: מי אומר?

אסי לוי: הוא נציג הממשלה, הוא נציג משרד הפנים - -

יעקב ליצמן: אתה יודע על מה אתה מדבר?

יעקב ליצמן: אני שואל: האם יש כסף שמשרד הפנים חייב לשירותי כבאות?

יעקב ליצמן: התשובה היא - לא.

אסי לוי: 25% - -

יעקב ליצמן: תראה לי.

חיים אורון: בישיבה הקודמת אתם אמרתם שאין חוב של הממשלה.

יעקב ליצמן: אין חוב.

יעקב ליצמן: הוא טועה.

יעקב ליצמן: אני מבין שאם אתה לא מראה לי – זה לא נכון.

אסי לוי: זה נכון.

יעקב ליצמן: אני רוצה להבין – חייבים לך כסף, או לא?

אסי לוי: חייבים.

יעקב ליצמן: תראה לי.

יעקב ליצמן: אם חייבים – אני אכריח אותו - -

אסי לוי: בבקשה, תסתכל.

אסי לוי: זה האחוזים שהעבירו.

אסי לוי: היה 181 מיליון שקל בהתחלת השנה.

אסי לוי: העלו את זה ל- 196 מיליון.

אסי לוי: אנחנו צריכים להשתתף ב-22.5 מיליון שקל ברשויות המקומיות.

אסי לוי: את זה, בשביל שאנחנו נגדיל, הם צריכים להגדיל את ההפרש שלהם.

קריאות: - - -

חיים אורון: זה נייר לא נכון.

נפתלי דדון: אני יושב ראש איגוד.

נפתלי דדון: משרד הפנים, מדי חודש בחודשו, מעביר את מענקי האיזון לכל האיגודים.

נפתלי דדון: לי, שמעון רומח, בהעברה החודשית לא חייב מאומה.

נפתלי דדון: ההפך- הוא אפילו ניסה לתקן עוול.

נפתלי דדון: במה שהוא ניסה לעזור לי, באחת ההעברות – הוא סיבך אותי יותר.

נפתלי דדון: הוא קידם לי את החודש הזה.

נפתלי דדון: היום, בחודש הזה, אין לי כלום.

אוסקר אבו ראזק: אבל קידמנו כדי שתקבלו משכורת לחג.

נפתלי דדון: - - - גם אתם לא עשיתם מאומה בבקשות שלנו.

נפתלי דדון: יש לי פה מכתבים שמופנים אליך.

נפתלי דדון: אפילו תשובה לא נתת לי.

יעקב ליצמן: תן לי לשאול אותך - מה כתוב במכתב שלך, ומה התאריך שלו?

נפתלי דדון: יש לי מכתבים - -

יעקב ליצמן: אני חייב להבין את הדברים לעומקם – מה הוא המכתב שכתבת למשרד הפנים, עליו אוסקר לא ענה לך – מה ביקשת, מה תאריך הבקשה?

נפתלי דדון: כתבתי שיש מספר רשויות אצלי באיגוד, ביניהם – המועצה האזורית מטה יהודה, שמסכימה לבצע קיזוז בהסכמה, ואין לה שום עיקולים - -

יעקב ליצמן: הוא לא יכול, על פי חוק.

יעקב ליצמן: אמר אוסקר, מבחינתו בצדק, שעל פי חוק אסור לו לעשות את זה.

יעקב ליצמן: מה אתה רוצה ממנו?

יעקב ליצמן: כתבת לו, ולפי הנימוס הוא לא ענה לך, כי הוא אפילו - -

נפתלי דדון: לא יכול להיות שכבאי, בגלל שהוא עובד עיריה – העיריה נותנת לו את שכרו, ובאיגודים יהיה את העוול הזה.

יעקב ליצמן: לי יש פתרון, ואני מקווה שנוכל להתאחד עליו, לחודשיים.

ניסן סלומינסקי: בניגוד לחלק מחבריי, אני חושב שאין לנו ברירה אלא לנתק את הדיון האמיתי בנושא של הכבאים ואולי המועצות הדתיות.

ניסן סלומינסקי: צריכים לפתור את זה.

ניסן סלומינסקי: אני מסכים עם היושב ראש שלפני הבחירות לא נוכל כנראה לפתור את הנושא.

ניסן סלומינסקי: לכן, בוא ננסה להגיע לפחות לשלב שאנשים יקבלו משכורות.

1028: אני לא חושב שזה מה שהם רוצים.

1028: אנחנו רוצים גם לפתור את הבעיה.

1028: אנחנו יכולים לתת לכם "אקמול" היום, והבעיה שוב תצוץ עוד חודש.

קריאות: - - -

ניסן סלומינסקי: אני פונה אליכם שוב, ואומר: אם אתם רוצים לצאת מפה בלי כלום – בבקשה, נתחיל לדון בנושא העקרוני.

ניסן סלומינסקי: עברנו את זה כבר בעניין המועצות הדתיות, ונעבור גם פה, ונשמע חלק מהרשויות שיגידו שאצלכם יש הפקרות ושחיתות, אתם תגידו שלא, ונדון ונסדר, ונצא בסופו של דבר בלי משכורות, ולא ייפתר כלום.

ניסן סלומינסקי: צריך לפתור את זה, רק שבמערכת של היום, שהיא לפני בחירות - שום פתרון אמיתי לעומק לא יוכל להתגבש.

ניסן סלומינסקי: מייד לאחר הבחירות, אני מקווה שאפשר יהיה לעשות את זה.

ניסן סלומינסקי: אבל עכשיו, מה שלפחות ננסה להשיג הוא שלכם יהיו משכורות.

ניסן סלומינסקי: כדי להגיע לזה, יש שתי אפשרויות או שלוש.

ניסן סלומינסקי: האפשרות הכי פשוטה שאני רואה - שמשרד הפנים, אם היה שר שלוקח את העסק ברצינות, ומודיע לרשויות, ויש לו מספיק דרכים – ואני יודע, גם אני הייתי ראש רשות, ושר הפנים כשמעביר מענקים, לפחות לאותן אלה שמקבלות - לא צריך אפילו להשתמש בחוק.

ניסן סלומינסקי: ברגע שהרשות יודעת שאם היא לא תעביר את החלק שלה למועצה הדתית, לכבאים, ולמי שעוד צריך – הוא יעשה את הסדר אתם, והם לא יקבלו, נניח, מענקים מעבר לזה, תאמין לי שראש הרשות ירוץ ויסדר את זה, זה שווה לו.

ניסן סלומינסקי: דבר שני - אם אין דרך אז זה נושא הקיזוז.

ניסן סלומינסקי: אני הבנתי שאתם כן עובדים עם הקיזוז ועושים אותו, יש לכם היתר מהיועצת המשפטית של משרד הפנים, שאתם עושים קיזוזים אחת לכמה זמן.

ניסן סלומינסקי: כך, לפחות, דווח פה בישיבה הקודמת.

אוסקר אבו ראזק: למי שאין עיקול ואין בעיות - אנחנו עושים.

אוסקר אבו ראזק: הבעיה היא איפה שיש עיקולים.

אוסקר אבו ראזק: זאת הבעיה.

נפתלי דדון: זה לא נכון וזה לא מדויק.

נפתלי דדון: הנה - - ניסן סלומינסקי: אני יודע, הביאו כאן כדוגמה את מטה יהודה, שזו מועצה אזורית מסודרת ושאין עליה עיקולים והיא מוכנה לעשות את זה.

נפתלי דדון: אבל אני אומר: לעשות את זה דרך הקיזוז, להערכתי – אם הרשויות יידעו שזה נעשה באופן מסודר, הם יעדיפו כבר להעביר את זה ביוזמתן, כי הם לא מעדיפים את הקיזוז.

נפתלי דדון: הם רוצים שזה יעבור דרכם, מהרבה חשבונות.

נפתלי דדון: ברגע שהם יידעו שזה רציני – הם יעשו את זה.

אוסקר אבו ראזק: אתמול הוצאנו 180 מכתבי נזיפה ואפילו עם צו - - אבל הבעיה היא - -

ניסן סלומינסקי: הרי שר האוצר מזמן עכשיו את כל ראשי הרשויות.

ניסן סלומינסקי: כשהוא רוצה הוא יודע לזמן אותם.

מיכאל רצון: על משהו אחר הוא מזמן אותם.

ניסן סלומינסקי: טלפון אחד של השר או המנכ"ל לראש הרשות – והוא יודע איך לדבר אתו, תאמין לי שזה מסתדר.

ניסן סלומינסקי: לא צריך לשלוח מכתבים.

ניסן סלומינסקי: לחילופין – להערכתי, עשינו את זה כבר פעם.

ניסן סלומינסקי: אם יש צורך – העברנו פה, בוועדה, ביום אחד הצעת חוק לתת עדיפות לתשלום משכורות.

ניסן סלומינסקי: אפשר, והעברנו את זה ביום אחד, לעשות את זה כדי שאפשר יהיה להעביר ישירות.

ניסן סלומינסקי: אם רוצים לעשות חשבון ואם חושבים שיש יותר מדי כבאים – שיעשו דברים בדרך אחרת, אבל כל אדם שעבד, מגיע לו השכר - ואת זה צריך לפתור.

ניסן סלומינסקי: דבר נוסף – אנחנו צריכים להיות ערים לזה, ואני שומע את זה מהרבה איגודים, שהם נוסעים במצב של סכנת נפשות – רכבים שנוסעים בלי ברקסים, בלי צמיגים כשירים, סכנת נפשות, והם אמורים להיות ההצלה שלנו.

ניסן סלומינסקי: זה דבר נוסף שצריך לתת עליו את הדעת.

יולי תמיר: כיוון שגם אני לא מאמינה שכרגע אפשר למצוא פתרון שורש לבעיה, כי צריך להבין איפה אנחנו חיים - צריך אנחנו, בוועדה, חיים באיזושהי הנחה שלאוצר אין עכשיו משאבים

מיכאל רצון: את טועה.

מיכאל רצון: יש לו עודפים אדירים.

מיכאל רצון: רק שהם רוצים להעביר את זה לדברים

יולי תמיר: כיוון שגם אני לא מאמינה שאפשר כרגע למצוא פתרון שורש לבעיה, בתקופה בה אנחנו חיים - צריך למצוא איזשהו פתרון שהוא פתרון ביניים.

יולי תמיר: אני רואה בכל ההעברות שדיברנו עליהן ב- 3-4 ימים האחרונים – אנחנו חיים בהרגשה שלאוצר אין עכשיו משאבים שמהם הוא יכול לשלוף את הסכומים הרלבנטיים לצרכים המידיים שאנחנו מדברים עליהם.

קריאה: יש עודפים אדירים, את תשמעי את זה אחרי יום ראשון.

קריאה: רק שהם רוצים להעביר את זה לדברים שהם רוצים, לא שאנחנו רוצים.

יולי תמיר: אני אומרת ליושב ראש – ללא כל קשר לדיון הזה, אנחנו צריכים לדעת בדיוק – מה נשאר ברזרבה א', מה נשאר ברזרבה ב', כמה כסף לא יצא עכשיו ולא השתמשו פה.

יולי תמיר: אני שומעת על סכומים בהיקפים של קרוב ל- 10 מיליארד שקל.

ניסן סלומינסקי: אפילו השר לא יודע.

יולי תמיר: אז שילך השר, יפשפש בניירותיו – ויביא לנו תשובה.

יולי תמיר: מתוך הסכומים האלה צריך להגיע לפתרון.

יולי תמיר: כיוון שאין עכשיו חוק בסדר -איש הישר בעיניו יעשה, הוועדה צריכה לקחת אחריות.

יולי תמיר: צריך לקבל רשימה מדויקת של העודפים שנותרו.

יולי תמיר: אני יודעת בדיוק מה יהיה בדצמבר- בחצי ישלמו חובות מדינה, וזה ייעלם לנו בלי שנדע בכלל לאן, איך ולמה – ובחצי יעשו כל מיני הוצאות מהירות, כי צריך לגמור עד סוף השנה, ולהראות ש - - וחצי יילך על כל מיני הוצאות

מיכאל רצון: כל ראש רשות שיצטרף ל "קדימה" יפתרו לו את הבעיות.

יולי תמיר: נדמה לי שאנחנו נגלה שביכולתנו לפתור את הבעיה.

יולי תמיר: ואז, אחרי שיהיה לנו את זה, היעד הבא שלנו הוא לעשות הגדרה לעצמנו מה צריך - - שהם חיוניים, וזה משכורות, פנסיות - -

יעקב ליצמן: גם אם בחלק מהמקומות יעבירו כסף, האיגוד לא יוכל להעביר, כי זה מעוקל.

יולי תמיר: נדמה לי שכאשר יהיה לך מקור כספי, את הבעיה הפרוצדורלית אפשר יהיה לפתור.

יולי תמיר: מה שקורה עכשיו הוא שלחלק מהעיריות, העבירו, ולחלק – לא העבירו.

יולי תמיר: כרגע, פתרון שאין לו תג מחיר, שלא אומר מאיפה בא הכסף - לא שווה שום דבר.

יולי תמיר: לכן, זו החובה שלנו, לקבל את המקורות, ואת הפרוצדורה נפתור אחר כך.

יולי תמיר: זה יכול להיות דרך משרד הפנים וזה יכול להיות דרך הרשויות.

יולי תמיר: צריך למצוא פתרון שהכסף ילך ישר אליהם ולא יתקע בדרך, אבל בוא נאתר קודם את המקורות שלנו.

יולי תמיר: אחרת אנחנו מדברים באוויר.

1028: אדוני היושב ראש, יש כאן בעיה קשה מאד, ואני מכיר את זה מתחילת הקדנציה שלי כאן, בכנסת.

1028: יושבים פה מספר חברים שהיו אצלי.

1028: ניסינו לפתור את הבעיה וכפי שמאז ועד היום זה נפל בין הכיסאות.

1028: גם היום, לדעתי, זה ייפול בין הכיסאות.

1028: צריך להפריד פה דבר אחד" משרד הפנים צריך להעביר את הכסף למשכורות, ואני שומע פה על עוד בעיה – שאין במה לגרז, אין במה לתקן ברקסים, ורכבים מושבתים.

1028: אם זה יגיע החוצה - אנחנו אחראים.

1028: אנחנו, חברי הכנסת, נצטרך לתת את הדין על כך שהביאו את זה לידיעתנו כאן, היום, ולא עשינו עם זה כלום.

1028: דבר שני, אני אומר לך, אדוני היושב ראש- אי אפשר להביא פה פתרון שהוא זמני.

1028: צריך למצוא פתרון אחת ולתמיד.

1028: נכון, אנחנו נמצאים במערכת בחירות.

1028: נכון, אנחנו לא יכולים הרבה לעזור.

1028: אבל יושבים פה פקידים – הן מהאוצר והן ממשרד הפנים, והן מנכ"ל השלטון המקומי.

1028: הם צריכים לשבת ביניהם ולמצוא פתרון, אחת ולתמיד.

1028: נקודה שניה - אני רוצה לומר את זה למנכ"ל השלטון המקומי.

1028: גם אני הייתי פעם חבר מועצת עיר, יושבים פה ראשי מועצות.

1028: אני אומר לך שאחת הבעיות הקשות - ואני יודע את זה, שאם ראש רשות רוצה להתנקם היום בכיבוי האש – הוא לא מעביר את הכסף.

1028: אני אומר את זה למנכ"ל, אוסקר – צריך למצוא פתרון לבעיה הזו.

אוסקר אבו ראזק: לי אין בעיה, שיתנתקו.

1028: בסדר, אבל אנחנו שומעים על זה כבר הרבה שנים.

1028: דיברו לפניי, וידברו גם אחריי, אבל תכלס – הם עכשיו החזקים, משרד הפנים הוא הריבון.

1028: הם החלשים.

1028: אחת ולתמיד - תפתרו את הבעיה שביניכם.

קריאה: הוא גר באשדוד, הוא יודע שיש בעיה - -

1028: אני אומר שהיום צריך להעביר את הכסף לתחזוקה, למשכורות.

1028: אם יקרה משהו, חלילה - -

מיכאל רצון: אוסקר יכול לבוא עם איזושהי הצעת פתרון?

אודי בן דרור: אני אתייחס בקצרה - אומר מרכז השלטון המקומי - - לנתק את עובדי הכבאות מהרשויות.

אודי בן דרור: מאיפה אנחנו יוצאים?

אודי בן דרור: ממצב שהרשויות לא מבצעות חוק.

אודי בן דרור: החוק אומר שהרשות המקומית צריכה להעביר כסף לאיגודי הכבאות.

אודי בן דרור: אפשר לומר שאם הרשויות לא משלמות שכר לעובדים – בואו ננתק גם את עובדי הרשויות מהרשויות.

אודי בן דרור: כי אם הם לא יכולים לעשות את התפקיד שלהם, בואו ניקח את הכל מהרשויות.

אודי בן דרור: שלא יעשו שום דבר.

יעקב אגמון: אתה לפני שנתיים –שלוש חתכת לי את צינור החמצן, ועכשיו אתה אומר לי: לך תגנוב.

אודי בן דרור: מנסים למצוא פתרונות לא איפה שהבעיה נמצאת.

יעקב ליצמן: אתה אומר מה לא.

יעקב ליצמן: תגיד לי מה כן?

אודי בן דרור: אני שוב אומר:

אודי בן דרור: מה שצריך לקרות זה שהרשויות תבצענה את החוק ויעבירו את ההעברות שהן צריכות להעביר - -

קריאות: -- -

אודי בן דרור: עלה רעיון לחוקק חוק כמו שהיה תיקון 31 לחוק יסודות התקציב – צריך רק להזכיר - יש לזה יתרונות וחסרונות.

יעקב ליצמן: אין שום יתרונות, רק חסרונות.

יעקב אגמון: אולי הדברים שאומר לא ייתנו תשובה להיום, כי את התשובות להיום - אתם, חברי הכנסת - - .

יעקב אגמון: אני חוזר, ואולי זה נשמע כמו מנטרה, כמו קאטו.

יעקב אגמון: קטונתי.

יעקב אגמון: אם הבעיה לא תיפתר מהשורש, לדוגמה - על ידי הקמת רשות כבאות ארצית דוגמת המשטרה, לא שאנחנו מתנתקים- אנחנו נחזור לכאן יום יום.

יעקב אגמון: צריך לומר שהמתנגדים העיקריים להקמת הרשות זה ועדי הכבאים.

קריאה: זה היה בעבר.

יעקב אגמון: זה היה בעבר, וכשמגיעים לרגע האמת – נופל העניין הזה של הקמת הרשות.

יעקב אגמון: רבותיי, אין לי שום כוונה לפגוע בשכרם – למרות שהשר מגיע ל – 84% מההוצאות, הוצאה גבוהה לאין שיעור.

יעקב אגמון: אין כוונה לפגוע במעמדם.

יואב גדסי: לא קראת את - -

יעקב אגמון: השכר המופרז, לעתים, ביחס להוצאה זה חלק מהבעיה.

יעקב אגמון: דבר שני - - אני רוצה שהוועדה הזו תדע -

יואב גדסי: - - מי שהפריז, לקחו לו.

קריאה: - - -ההסכם, אתה חתום עליו.

יעקב אגמון: לא חתמתי.

יעקב אגמון: עכשיו אני רוצה שהוועדה הזו תדע – 84% זה אחוז גבוה לאין שיעור.

יעקב ליצמן: גבוה יחסית למה?

יעקב אגמון: גבוה בני מובנים – גבוה ביחס להוצאה של כל הארגון.

יעקב ליצמן: תן לי להבין - השכר שלהם גבוה יחסית למי ש - - לאש?

יעקב ליצמן: כמו אלוף פיקוד?

יעקב אגמון: גבוה, קדם כל, לאין שיעור ביחס לשכר של עובדי הרשויות המקומיות?

יעקב ליצמן: למשכורת של פקידה?

יואב גדסי: לשכר הממוצע.

יעקב ליצמן: מנהל אגף זה מקביל למה שהם עושים ?

יעקב אגמון: ודאי.

יעקב ליצמן: כמה מקבל מנהל אגף תברואה בירושלים?

קריאה: פי שתיים.

יעקב אגמון: אני מדבר על הסכמים חתומים - מנהל אגף, על פי הסכם הכבאים, שכרו – יחסית למפקד בכיר באיגוד כבאות - בערך 50% מזה.

יואב גדסי: אתה מציג דברים לא נכונים.

יעקב ליצמן: ולכן, מה הפתרון?

יעקב אגמון: - - גבוה ביחס להוצאות של כלל הארגון.

יעקב ליצמן: מה הפתרון?

יעקב ליצמן: רפורמה?

יעקב אגמון: הפתרון הוא הקמת רשות כבאות שבה השכר יהיה הוגן, גבוה, ומשחורר מהתלות ברשות המקומית.

יולי תמיר: הבעיה היא לא ההסכם החדש.

יולי תמיר: האנשים האלה עובדים – הם צריכים לקבל משכורת.

יולי תמיר: נתחיל מזה.

אלעד נתן: איגודי ערים זו אנומליה .

אלעד נתן: זה לא קיים בשום מקום, לפי הסקירה שעשינו.

אלעד נתן: השכר של הכבאים בארץ הוא לא גבוה – גם, בהשוואה למדינות אחרות.

יעקב ליצמן: מה הפתרון?

אלעד נתן: הפתרון מתחלק לשניים – מבחינת הארגון, או שאפשר להכפיף אותם לעיריות, ישירות, או - -

1028: אני ביקשתי את החומר לפני שנתיים וחצי כשהתחלתי את הקדנציה.

אלעד נתן: דבר שני מבחינה של מימון – יש מספר פתרונות.

אלעד נתן: אחד מהם מקובל גם במדינות פדרליות – וגם במדינות שאינן פדרליות, והוא - גביית אגרה מביטוחי האש, לממן, בחבות של המדינה.

יעקב ליצמן: אני חייב לומר שקודם כל, הכבאים צריכים לקבל את כספם.

יעקב ליצמן: .

יעקב ליצמן: אני רוצה לבדוק אפשרות לשלושה חודשים, שהרשויות שלא העבירו כסף לכבאות – שהם יקבלו אישור מיוחד לכך שהכבאים יהיו עובדי עיריה לשלושה חודשים.

קריאה: ממי?

יעקב ליצמן: ממשרד הפנים, חד פעמי, לשלושה חודשים .

אסי לוי: אתה יודע מה?

אסי לוי: אתה צודק.

יעקב ליצמן: אני מכיר את כל הבעיות, תאמין לי, אבל אם נחכה לרפורמה לא יהיה פה כסף.

יעקב ליצמן: אני מציע שבינתיים, לשלושה חודשים – יכניסו אותם כעובדים זמניים ברשויות.

יעקב ליצמן: תשלם להם משכורת.

יעקב ליצמן: העיריה תשלם להם משכורת כמו לכל העובדים של העיריה.

יעקב ליצמן: אל תשכח שבעוד חודש יש תקציב חדש - -

קריאות: -- -

יעקב ליצמן: אבל יש תקציב של שירותי כבאות.

יואב גדסי: אור יהודה, יהוד, קרית אונו, גבעת שמואל – זה 5 רשויות.

יואב גדסי: איזו עיריה תשלם - -

יעקב ליצמן: עד שמישהו אחר לא ייתן לי פתרון אחר -

קריאות: - - -

1028: לפני שאומר משהו הייתי רוצה שמנכ"ל משרד הפנים יגיד מה האפשרות להעביר לשלושה חודשים ואחרי זה יש לי משהו להגיד.

יעקב ליצמן: הוא כבר אמר - אין אפשרות.

1028: אין אפשרות?

1028: אתה לא יכול להעביר כסף, אוסקר?

אוסקר אבו ראזק: אני יכול להעביר רק את מה שיש לי, רבותיי.

יעקב ליצמן: רבותיי, זה כבר הדיון השני, ואני עוד לא שמעתי שמישהו יביא פתרון.

יעקב ליצמן: אני מציע פתרון – זה מסבך את כולכם.

קריאה: אין, אין אפשרות.

יעקב ליצמן: אם הייתי שר הפנים הייתי מסדר את זה תוך שעה.

יעקב ליצמן: חייבים – זמנית - - אני לא אשאיר את זה.

יואב גדסי: דרך איזו עיריה?

יואב גדסי: בתוך האיגוד יש כמה עיריות.

יעקב אגמון: ההצעה להעביר אלינו היא בלתי מעשית, בלתי אפשרית.

יעקב אגמון: אם רוצים לדאוג למשכורות שלהם – שיהפכו לעובדי מדינה.

יעקב ליצמן: זה לא יהיה.

יעקב ליצמן: אנחנו עכשיו שלושה חודשים לפני בחירות.

יעקב ליצמן: זה לא יהיה.

1028: מי המעסיק פה?

קריאות: - - -

יעקב ליצמן: איגוד הכבאים.

אסי לוי: אם אני המעסיק, אז זה כולל את הכל - אני מכין תקציב בתחילת השנה.

אסי לוי: אין לי שליטה עליו בסוף השנה.

אסי לוי: הנציבות מחליטה שמחר בבוקר יש קורס.

אסי לוי: הבנתם מה הבעיה?

אסי לוי: אם אני המעסיק, אני צריך להכין את הכל, עד הסוף.

יואב גדסי: מה זה קשור אחד לשני?

אסי לוי: מישהו צריך לשלם את השכר לכבאים.

יואב גדסי: מה זה קשור לקורס?

אסי לוי: אם אתה, כוועד, מגן על דבר כזה, זה צריך להיות חשוד.

אסי לוי: תעשו בדיקה איזה קורסים נעשים שלא צריכים להיעשות.

1028: אדוני היושב ראש, אני רוצה להעלות פה קושיה – רשום פה בפרוטוקול כי נאמר על ידי חברים - שאין כסף לתחזוקה, רכבים מושבתים.

1028: אני מבין מה שמענו פה היום?

1028: אני מבקש שמישהו ייתן פתרון לדבר הזה.

1028: דבר שני – אוסקר, תמצא פתרון לשלם משכורות.

אסי לוי: יש לי בקשה – שלפחות בזמן הקרוב תיתן הנחיה לרשויות המס ולביטוח הלאומי לרדת מעלינו.

אסי לוי: הם הראשונים שנצמדים אלינו.

אסי לוי: ממש עלוקות אמיתיות.

אסי לוי: הם יודעים שאין לנו כסף והם באים.

אסי לוי: חקירות, עיקולים.

אסי לוי: שיניחו לנו לכמה חודשים.

נפתלי דדון: אני אחראי על כביש ירושלים - תל אביב .

נפתלי דדון: אני מודיע לכם במעמד זה שאני מעביר את כל האחריות אליכם.

נפתלי דדון: אין לי שום פתרון, אין לי שום כבאית לטפל בעורק התנועה הראשי של מדינת ישראל, וזה המצב.

נפתלי דדון: ופה כולנו חוטאים.

נפתלי דדון: זה מתחיל ממשרד הפנים עד אחרון הפקידים, כולל אנחנו.

נפתלי דדון: אני הגשתי תקציב.

נפתלי דדון: התקציבים מאוזנים.

נפתלי דדון: לא חרגתי בשקל,לא היה לי שום מינוי פוליטי.

נפתלי דדון: שילמתי את כל מה שהייתי צריך.

נפתלי דדון: לצערי, הממונה על המחוז, אחרי שהנציב אישר לי את התקציב בינואר – רק בחודש תשיעי אישרו לי אותו.

נפתלי דדון: ראשי הרשויות עושים בנו כאוות נפשם.

נפתלי דדון: לא מעבירים שקל.

נפתלי דדון: הם מעבירים הרבה כסף ממשרד הפנים.

נפתלי דדון: אדוני מנכ"ל המשרד, אם אני בוטה, אני מתנצל מראש.

נפתלי דדון: פניתי אליך אישית, שוחחתי אתך בטלפון, לא רק אתך אלא גם עם הממונה על המחוז.

אוסקר אבו ראזק: אבל אי אפשר, אי אפשר.

אוסקר אבו ראזק: גם אם אני מסכים - אסור לי.

אוסקר אבו ראזק: תבין.

נפתלי דדון: אי אפשר לדבר על העדפת נושים כי עובדה – מי שעובד בעיריה – מקבל, ומי שעובד באיגוד, הוא עובד של העיריה, כי העיריה מחויבת לרשות לספק את השירות הזה.

אסי לוי: לפי דעתי צריך לתת לאוצר הוראה להעביר כסף לפתור את הבעיה.

יעקב ליצמן: לכן אני אקבל את הצעתך, ואפגש עם שאול צמח מחר.

יעקב ליצמן: אז אדע בדיוק מה אני יכול לעשות ומה – לא.

יעקב ליצמן: לכן אני אקבל את הצעתך, ואפגש עם שאול צמח מחר.

יעקב ליצמן: אז אדע בדיוק מה אני יכול לעשות ומה – לא.

יעקב ליצמן: לפנינו פעיות תקציביות - פניה מס' 506 .

יעקב ליצמן: 3 מיליון שקל לקרן לעסקים קטנים.

דניאל הרתום: כל שלוש שנים בוחרים מחדש גוף בודק לעסקים קטנים.

דניאל הרתום: הגיע המועד, זאת חברת "תבור" שזכתה בעבר.

יעקב ליצמן: בשביל מה צריך כסף לגוף?

דניאל הרתום: יש הליך מכרזי שבוחרים בו גוף חדש.

יעקב ליצמן: מי בעד הפניה?

יעקב ליצמן: מי נגד?

יעקב ליצמן: אושר, תודה.

יעקב ליצמן: אנו עוברים לפניה מספר 539.

יעקב ליצמן: אני לא מעביר את זה בלי החברים.

דניאל הרתום: חברת "אינטל" שילמה עבור הקרקע.

דניאל הרתום: זו הוצאה מותנית בהכנסה.

יעקב ליצמן: הם העבירו את הכסף?

דניאל הרתום: כן, זו הוצאה מותנית.

יעקב ליצמן: 539 - אושר.

יעקב ליצמן: אנו עוברים לבקשה מספר 495.

יעקב ליצמן: שיכון ובינוי.

גיא אבן: התקצוב הוא תקצוב של הרשאה להתחייב, בלבד, 42 מיליון לצורך, הסכם רכישת הדירות מהסוכנות, יתרת הדירות שנשארו - -

יעקב ליצמן: איפה הדירות האלה?

גיא אבן: מפוזרות בכל הארץ.

יעקב ליצמן: "עמיגור" שייך לסוכנות ולמי זה יעבור?

גיא אבן: לממשלת ישראל.

גיא אבן: יש דיירים שמתגוררים בדירות.

גיא אבן: הדירות מאוכלסות.

יעקב ליצמן: ושכר הדירה יעבור למדינה?

גיא אבן: זה לא ממש שכר דירה.

גיא אבן: 495 אושר.

גיא אבן: אנו עוברים לבקשה מספר 496.

עדי וינברג: הפניה נועדה לתקצב את תשלום היטל הפקה לחברת "מקורות", כהוצאה מותנית בהכנסה.

יעקב ליצמן: אושר.

יעקב ליצמן: אנו עוברים לבקשה מספר 497.

עדי וינברג: הפניה נועדה לבצע שינויים פנימיים בתקציב משק המים.

עדי וינברג: היתרה עברה להחזקת רכב ומבנים – ארנונה, חשמל.

יעקב ליצמן: אושר.

יעקב ליצמן: אנו עוברים לבקשה מספר 501.

יעקב ליצמן: פיתוח משק המים.

עדי וינברג: 1,8 מיליון לפיתוח מערכת מידע לנציבות המים.

עדי וינברג: תודה, אושר.

עדי וינברג: אנו עוברים לבקשה מספר 508 - המדען הראשי.

עדי וינברג: 600 אלפי שקלים מתקציב נסיעות לחו"ל, לכיסוי חובות לארגונים בינלאומיים - חובות של חברות בארגונים.

יעקב ליצמן: מי בעד?

יעקב ליצמן: מי נגד?

יעקב ליצמן: אושר, תודה.