ועדת הכספים, כנסת 16, פרוטוקול מספר 238, 2005-11-28 10:00

יעקב ליצמן: בוקר טוב, אני מתכבד לפתוח את הישיבה.

יעקב ליצמן: על סדר היום - שינויים בתקציב לשנת 2005.

יעקב ליצמן: פנייה 485-486 - אין פה נציג שיסביר.

יעקב ליצמן: פנייה 489-490

אהוד אדירי: הפנייה מתייחסת להעברה של 2 מיליון ש"ח במינהל מקרקעי ישראל למשרד התחבורה, להשתתפות בפרויקט של נתיב תחבורה ציבורית בירושלים.

אהוד אדירי: זה 2 מיליון ש"ח שעוברים במזומן.

אהוד אדירי: במקביל יש בבקשה העברה של הרשאה מתקציב השוטף של משרד התחבורה לתקציב הפיתוח.

יעקב ליצמן: העברתם לפני יומיים.

יעקב ליצמן: אתם מחזירים עכשיו?

יעקב ליצמן: מה זה הזיג-זג הזה?

אהוד אדירי: כאן מדובר בהעברה של מינהל מקרקעי ישראל שמשתתף בתקציב הפיתוח של משרד התחבורה.

חיים אורון: על איזה בסיס מינהל מקרקעי ישראל משתתף בנתיבי תחבורה ציבוריים?

אהוד אדירי: במהלך עבודות פינוי לצורך התשתית של הפרויקט, בוצעו פינויים.

אהוד אדירי: חלק מהפינויים האלה, מפנים גם שם, ועל כן הוא משתתף.

יעקב ליצמן: מי בעד?

יעקב ליצמן: מי נגד?

יעקב ליצמן: הפנייה אושרה.

יעקב ליצמן: מי בעד?

יעקב ליצמן: מי נגד?

יעקב ליצמן: הפנייה אושרה.

אהוד אדירי: הפנייה נועדה להעביר תקציב של 750 אלף ש"ח מסעיפי הפיתוח - סעיפים שנשאר בהם מעט עודפים.

אהוד אדירי: הכסף מיועד לעבודות בנייה ותכנון במתחם המטורולוגי.

אהוד אדירי: המשרד עובר למתחם המטורולוגי בבית דגן, והכסף נועד לעבודות אלה.

יעקב ליצמן: מי בעד?

יעקב ליצמן: מי נגד?

יעקב ליצמן: הפנייה אושרה.

יעקב ליצמן: פנייה 494

דניאל למדני: הפנייה נועדה להסדרת המימון לפנימיית נוער בנחלים, נוער בעייתי לומד מקצוע.

נסים דהן: אך לוקחים את הכסף מהיחידה- -

דניאל למדני: יש לי רזרבה.

נסים דהן: לא ייתכן שנשאר כסף, כי הנושא של בטיחות הוא נושא במצוקה.

נסים דהן: סגרו שם יחידות.

נסים דהן: אם יש לך כסף, תפתח את זה.

נסים דהן: אני מדבר על ה-130.

יעקב ליצמן: מי בעד?

יעקב ליצמן: מי נגד?

יעקב ליצמן: הפנייה אושרה.

יעקב ליצמן: פנייה 495 - אין פה נציג שיסביר.

יעקב ליצמן: נעבור הלאה.

יעקב ליצמן: פנייה 498-500

ודים גודון: הפנייה נועדה להעביר סך של כ-5 מיליון ש"ח למשרד לביטחון הפנים.

ודים גודון: העיקר פה הוא מימון נושאים במאבק באלימות ובתקציב המשטרה, תוספת של כ-12 מיליון ש"ח עבור אבטחת מוסדות חינוך והעברת 20 מיליון ש"ח בעקבות ירידת מספר הפורשים ב-2005.

ודים גודון: זה למעשה 61 מיליון, הם באים מתעשיות ביטחוניות.

נסים דהן: תעשיות ביטחוניות זה משרד הביטחון.

ודים גודון: זה מועבר מסעיף אחר.

חיים אורון: אני לא מצליח להבין מהניירות פה את כל הסיבוב שנעשה פה.

חיים אורון: אתם מעבירים 75 מיליון, הרוב מתוכם זה מה?

ודים גודון: מהרזרבה זה עובר למשרד לביטחון הפנים.

חיים אורון: למה יש כל-כך הרבה כסף?

חיים אורון: זה הכל גמלאות?

ודים גודון: כן.

ודים גודון: אומדן הביצוע היה יותר גבוה בפורשים.

חיים אורון: אם זה העברות בסעיפי גמלאות, זה דבר אחד.

חיים אורון: יש פה מעבר לקניות.

חיים אורון: השאלה היא, מה פתאום?

נסים דהן: ה-75 מיליון זה הבעיה.

ודים גודון: אני אעשה על זה בדיקה ואחזור עוד כמה דקות.

ודים גודון: פנייה 502-503

עדי וינברג: פנייה תקציבית שנועדה 50 מיליון ש"ח לטובת פרויקטים להשבת קולחין לחקלאות ועוד 9 מיליון למענקי תגבור, כלומר השקעות ביוב במועצות האזוריות.

1028: כל המועצות האזוריות מקבלות?

עדי וינברג: כן.

חיים אורון: אני רוצה לומר לעדי; אני חושב שבנושא הקולחין יש עיכובים בירוקרטיים במערכות הממשלתיות, והם חייבים להסתיים.

חיים אורון: אני מתכוון לכל הנושאים שעוד תלויים ועומדים בין מקורות למשרד האוצר בכמה פרויקטים.

חיים אורון: זה ויכוח שמתנהל שנים, מה שנפגע ממנו זה שמי קולחין מטוהרים ולא מטוהרים הולכים לים או לוואדיות.

חיים אורון: הלא-מטוהרים גורמים נזק נוראי לאוכלוסיות, אני מכיר את זה מהאזור שלנו, והמטוהרים - כסף נשפך לוואדי, המים מטוהרים, ונשפכים לוואדי.

חיים אורון: אני נמנע מלהגיד את כל מה שאני יודע בנושא הזה.

יעקב ליצמן: אני מבקש שתבדקי את הנושא.

יעקב ליצמן: היות שאת אומרת שאת מכירה את הנושא, יש לטפל בו.

יעקב ליצמן: מי בעד?

יעקב ליצמן: מי נגד?

יעקב ליצמן: הפנייה אושרה.

יעקב ליצמן: פנייה 491

רענן דינור: אדוני היושב-ראש, אני מודה לך על שהזמנת אותנו להציג את הנושא.

רענן דינור: בתיאום אתך הזמנתי גם את ראשי חברת אינטל בישראל, בראשותו של אלכס קורנהאוזר.

רענן דינור: יחד אתו ההנהלה הבכירה של אינטל.

רענן דינור: כמה מילים על אינטל העולמית; החברה הוקמה ב-1968, היא מייצרת רכיבים מיקרו-אלקטרוניים לתעשייה הדיגיטלית בעולם.

רענן דינור: ב-2004 הגיעו הכנסותיה ל-34.2 מיליארד דולר, זה שליש מהתמ"ג של מדינת ישראל.

רענן דינור: את התוצר הזה עושים 91,000 עובדים, וביחס לעובדים בתעשייה בישראל, בתעשייה בישראל יש פי 26 עובדים מאשר בכלל החברות של אינטל, כלומר כל עובד באינטל עושה תוצר פי שמונה מאשר עובד ממוצע בתעשייה הישראלית.

רענן דינור: אינטל העולמית מייצרים 450 מוצרים שונים, היא הוציאה בשנת 2004 4.7 מיליארד דולר על מו"פ, זה יותר מהמו"פ האזרחי במדינת ישראל, היא מפעילה 294 מפעלים ומשרדים ברחבי העולם.

רענן דינור: לנו, במדינת ישראל, יש הכבוד להיות חלק ממערך זה.

רענן דינור: בישראל יש לנו מרכז המו"פ בחיפה, שלדעתנו, מסביר חלק גדול מהעניין שיש לאינטל בהקמת מפעלים בישראל.

רענן דינור: יש מפעל הרכיבים לתקשורת ביתית ביקנעם, מרכז לפיתוח ומרכז תעשיית הטלפונים בפתח-תקווה, מרכז ביקום לפיתוח רכיבי חומרה, אינטל בירושלים שהוקמה לפני 20 שנה, ומ-1999 יש אינטל בקריית גת, FAB 18, כאשר ה-FAB המתוכנן ייצר 45 ננו, שזה רבע מה-0.18 מיקרון שמתבצע היום, טכנולוגיה שממזערת הרבה יותר את הטכנולוגיות הקיימות כיום.

רענן דינור: באינטל ישראל מועסקים כיום 6,600 עובדים בחיפה, בירושלים, בקריית גת ובפתח-תקווה.

רענן דינור: מסך כל עובדי אינטל, 50% הם מהנדסים ואקדמיים ו-50% הנדסאים וטכנאים.

רענן דינור: מתוך ה-6,600, 2,300 עובדים באינטל קרית גת, 1,500 מתגוררים באזור הדרום, זה מבחינת ההסתכלות הדמוגרפית.

רענן דינור: יש טענה כאילו אינטל הוקמה בקריית גת ועובדיה הם לא מהסביבה ומהדרום – כמובן, לא היא.

רענן דינור: בין 96' ל-2004 חברות ישראליות מכרו מעל 1.6 מיליארד דולר בשוק המקומי והעולמי, וזאת כתוצאה מכך שאינטל פתחה דלתות לחברות ישראליות ברחבי העולם.

רענן דינור: רק ב-2004 היקף המכירות בפרמטר הזה היה 330 מיליון דולר.

רענן דינור: מלבד פתיחת הדלתות של אינטל, יש רכש גומלין שאינטל מבצעת מרצון, והוא הסתכם במיליארד דולר בשנים האחרונות, ונהנו ממנו 42 ספקים ישראלים שונים רק מול הפעילות הזאת של אינטל במונחים של רכש גומלין.

רענן דינור: אין התחייבות לחלוטין של אינטל, ובטח לא בחוק, במונחים של רכש גומלין.

רענן דינור: יש רצון טוב של אינטל, והיא עושה זאת על הצד הטוב ביותר עד היום, אנו מניחים שכך תעשה גם בעתיד.

רענן דינור: ב-2004 חברת הברוקרים של אינטל היתה המשקיע האסטרטגי הגדול ביותר בישראל בתחום המחשוב והתקשורת, דהיינו חברה שאיתרה עבור אינטל העולמית אובייקטים להשקעה, ובמונחים אלה היא היתה מס' 1 ב-2004.

רענן דינור: הייצוא של חברת אינטל ישראל; אינטל היום מייצרת מיליארד וחצי דולר בשנה מישראל, זה 6 ורבע אחוזים מכלל הייצוא של מדינת ישראל.

רענן דינור: זה יגדל לארבעה מיליארד.

רענן דינור: אם אני מניח, חס וחלילה, שהייצוא הישראלי יישאר קבוע בשנים הקרובות, חלקה של אינטל בכלל הייצוא של מדינת ישראל יגדל בערך פי שלושה.

רענן דינור: כיוון שכולנו מניחים שהייצוא של מדינת ישראל יגדל- -

נסים דהן: אז המענק הבא יהיה 5 מיליארד דולר להציל את המפוטרים.

רענן דינור: בדקתי את נושא המענקים של מדינת ישראל באינטל, והם יורדים, לא עולים.

רענן דינור: ב-FAB 18 גובה המענק היה 38%.

רענן דינור: היום הובא לפניכם גובה מענק שזה 15% מהטופ שנתנו, ו-12.5% מכלל ההשקעה של אינטל ב-FAB 28, דהיינו 4.4 מיליארד.

רענן דינור: מה אפשר ללמוד מהמפעל הקיים כיום בקרית גת; הוא עוסק בייצור מעבדים למחשבים, הוא בתהליך היום של שדרוג לטכנולוגיות מתקדמות.

רענן דינור: אינטל משקיעה רק בשדרוג המפעל הקיים, FAB 18, משקיעה 666 מיליון דולר, זאת בנוסף ל-4.4 מיליארד שאינטל תשקיע ב-FAB 28.

רענן דינור: היום באינטל קריית גת מועסקים 2,300 עובדים, זאת ביחס לתחזית בסקר הבנק של 1,500.

רענן דינור: בנוסף לזה אינטל מעסיקה עוד 1,000 עובדי קבלן, ובסקר הבנק של אינטל לעניין FAB 18 התחזית היתה 700, כלומר בשני הפרמטרים אינטל מעסיקה יותר מהנתונים שנמסרו בזמנו בסקר הבנק.

רענן דינור: לאינטל ב-FAB 18, אנו מדברים על מעל 5 מיליארד דולר מכירות משנת הקמת המפעל ב-99'.

רענן דינור: התחזית בסקר הבנק דאז היתה 4.7 מיליארד.

רענן דינור: אינטל השקיעה ב-FAB 18 2 מיליארד ביחס לתחזית של 1.57 בסקר.

רענן דינור: החברה פתחה דלתות בהיקף של 1.6 מיליארד, לעומת תחזית שהיתה לנו במועד הסקר במונחים של ההשפעות העקיפות של 0.9 מיליארד, הכל בדולרים.

רענן דינור: השפעת אינטל על המשק; אנו מתייחסים קודם כל במונחי תפוקה.

רענן דינור: אם התפוקה הישירה של אינטל היא 3.2 מיליארד, אנו מניחים שהתפוקה העקיפה תגיע ל-5 מיליארד.

רענן דינור: הנתון הזה הוא על-פי הסטטיסטיקה של השפעת אינטל בעבר, אין לנו שום סיבה לחשוב שזה יהיה פחות מהמקדם של 1.73, הכל בהשוואה ל-FAB 18.

רענן דינור: אותו פרמטר החלנו גם על מכפיל התעסוקה, אם יש לנו 2,400 מועסקים בפרויקט FAB 28, אנו מניחים שהוא ייצר 10,000 מקומות עבודה, על-פי הפרמטרים שעל-פיהם בחנו את FAB 18.

רענן דינור: תוכנית ההשקעות של אינטל; במונחים של קרקע, 14 מיליון.

רענן דינור: במונחים של מבנים, 750.

רענן דינור: רכישת ציוד כולל התקנה - 3.66 מיליארד, סך הכל 4.424 מיליארד דולר.

רענן דינור: המקורות של אינטל למימון התוכנית; כמיליארד הון נפרע, 2.

רענן דינור: 849 מיליארד מקורות עצמיים ו-525 מיליון מענקי השקעה, סך הכל 4.4 מיליארד.

רענן דינור: ה-525 מהווה 12.5% מכלל ההשקעה של אינטל רק ב-FAB 28.

רענן דינור: תוסיפו לזה את ה-666 ב-FAB 18, יוצא שאינטל משקיעה בתקופה הקרובה בישראל מעל 5 מיליארד דולר, וזאת השקעה שאין לה אח ורע בתולדות מדינת ישראל.

רענן דינור: אנו מקווים שבעתיד יהיו גם השקעות כאלה.

רענן דינור: יש לקחת בחשבון שהמועסקים באינטל מרוויחים מעל השכר הממוצע בענפי התעשייה הרלוונטיים.

רענן דינור: מה הולכת אינטל FAB 28 לייצר; רכיבים מיקרו-אלקטרוניים ברזולוציה של 45 ננומטר על פרוסות סיליקון של 30 ס"מ, זאת טכנולוגיה חדישה ביותר, שעדיין ממשיכים בפיתוחה.

רענן דינור: אין ספק, זאת הטכנולוגיה המתקדמת ביותר בעולם.

רענן דינור: הצ'יפים האלה ייכנסו למכשירים המתקדמים ביותר בעולם.

רענן דינור: זה הישג אדיר בעולם המזעור של הרכיבים האלקטרוניים.

רענן דינור: תחזית ההשקעות מונחת לפניכם.

רענן דינור: המקבילה של ההשקעות שלנו - אנו כמדינה יכולים להסתכל על זה או על-פי סולם ההשקעות, כפי שאינטל מציגה, או לפי כתב האישור המקורי, שהוא פריסה ל-11 שנים, הכל לפי קביעת האוצר.

1028: אדוני היושב-ראש, ראשית, אני מברך על כל דבר שיכול לשמור על מקום עבודה, אך יש לי בקשה אחת; יש כל-כך הרבה מפעלים ומקומות עבודה, שאם היו עוזרים להם במענק של 2% ממה שנותנים פה, אני בטוח שהיו מצליחים לא רק לשמור על המפעל, אלא לשמור, שלא תהיה אבטלה במדינה.

1028: היו הרבה מפעלים שביקשו מענק כלשהו כדי להציל את המפעל.

1028: אני מברך על המהלך הזה, אצביע בעד העברת מענק זה לאינטל, אך אני מבקש שהמנכ"ל יבדוק, יש המון מפעלים אצלו, בקנה, יושב פה מנכ"ל מרכז השקעות שיודע את זה, לעזור ולסייע כדי שלא ייסגרו מקומות עבודה.

יעקב ליצמן: זה שאנו מביאים את זה עכשיו, בסוף שנה, האם פירוש הדבר שכל השנה שמרתם את זה לאינטל, או זה יצא כך, שנשאר לכם כסף?

רוני בריזון: השקעה בסדר גודל כזה, מטבע הדברים, ניגשים אליה בדחילו ורחימו.

רוני בריזון: אני חושב שחכמי הכלכלה והמשפט התעסקו בעניין זה די והותר.

רוני בריזון: במדינה מודרנית החשיבות של קטר טכנולוגי מסוג זה היא עצומה, לא רק כי הוא מספק עבודה וקונה ומוכר, והחשיבות של החלפת מידע, העשרת מידע והיכולת של מהנדסים לעבוד ואחר-כך לצאת מהמשק, והעובדה שחברות כאלה הן מקור בלתי-פוסק להתקדמות, לפיתוח, למחקר במערכת שאנו חושבים שהיא חשובה כל-כך, כל הנושא של הייטק, אני לא חושב שיש פה מישהו שיכול לא לתמוך בהצעה זאת.

נסים דהן: על-פי החוק לעידוד השקעות הון, יש מסלול חלופי.

נסים דהן: חוק זה נתן אפשרות למדינת ישראל לקחת על עצמה פחות סיכונים.

נסים דהן: למה בחרה הממשלה ללכת במסלול הזה?

נסים דהן: לכן אני רוצה לקבל הסבר, לא שאני מתנגד, אני גם מבין את החשיבות של חברה כמו אינטל למשק הישראלי ולחברה בישראל.

נסים דהן: אם אפשר לקבל מספרים, כמה מדינת ישראל מקבלת החזרי מס?

נסים דהן: הלוואי שיעשו עסקים ושירוויחו ושישלמו משכורות.

נסים דהן: ועוד אני רוצה להבין, מתוך 4 מיליארד דולר שאינטל רוצה להשקיע במדינת ישראל, כמה מההשקעה יהיה רכש בהשקעה, וכמה זה מחו"ל?

ניסן סלומינסקי: משך הזמן שהמדינה תעביר את הכסף הזה ביחס למשך הזמן שאינטל אמורה להשקיע את הכסף שלה - מהו?

ניסן סלומינסקי: שנית, האם יש מחויבות מבחינת הזמן, שתפעיל את כל העסק הזה בישראל, או אין לה מחויבות ליעד?

ניסן סלומינסקי: שלישית, האם יש בהסכמים עם אינטל פטורים שהרבה פעמים נותנים לחברות שלא צריכות לשלם מס כזה וכזה, ובסך הכל המדינה- -

יעקב ליצמן: השאלה היא האם זה מביא הכנסות למדינה או לא.

ניסן סלומינסקי: זה מה ששאלתי.

גלעד ארדן: קודם כל, אני שמח שלאור המדיניות הכלכלית שהיתה בשנים האחרונות, יש למשרד האוצר ולתמ"ת סכומים גדולים כדי לעודד את התעסוקה בדרום.

גלעד ארדן: אפשר לראות שיהיו לזה תוצאות גם באזור הדרום.

גלעד ארדן: טוב עשתה הממשלה בשנים האחרונות שחסכה.

גלעד ארדן: בתחום הכלכלי היתה הממשלה מצטיינת.

גלעד ארדן: אף אחד מאתנו לא יעכב או ירצה לפגוע בהגדלת מספר המועסקים באזור הדרום, אך נראה לי שהשאלה היא האם יש התניה ברורה והתחייבות ברורה מצד המדינה ומצד אינטל העולמית, שפה לא מדובר שאנו עושים החלטה פופוליסטית, כאילו מגדילים את היקף המועסקים וכו', אלא שאנו יודעים שיש התחייבות של אינטל, מתי מתחילים בהשקעה הזאת?

גלעד ארדן: בעבר כבר היה אישור כזה, ואינטל לא ניצלה אותו, והיום הם באו למשרד התמ"ת ואמרו: תגדילו לנו את זה, ונעשה את ההגדלה של ההשקעה.

גלעד ארדן: אני רוצה לשמוע כאן מאינטל שיש התחייבות ברורה, מגובה בכתב, למדינה.

חיים אורון: אני תומך בהצעה.

חיים אורון: היה ויכוח גדול על השלב הראשון של אינטל.

חיים אורון: הגדרת הדרום היא מאוד אלסטית.

חיים אורון: היה ויכוח, אם זה צריך להיות בקרית גת או בבאר-שבע, והוויכוח הוכרע.

חיים אורון: אני שמח על ה-1,500 שחיים בדרום, מעט הופתעתי.

חיים אורון: לדעתי, אם נוצר עוגן כל-כך רציני 30-40 ק"מ צפונית לבאר-שבע, לדעתי, זה מחריף את בעיית באר-שבע.

חיים אורון: אני יודע שיש בעיה מאוד קשה במטרופולין באר-שבע.

חיים אורון: אני אומר את זה בהקשר של כל הוויכוחים על חוק עידוד השקעות הון ובהקשר, איך הממשלה דוחפת דברים, ואני לא אומר את זה היום כדי להתחיל ויכוח, האם אינטל תעבור.

חיים אורון: המשמעות של ההחלטה, זה גורר אותנו ליצור את המרכז במדינת ישראל במקום שאני לא בטוח אם היסטורית, בעתיד, נגיד: פה היתה טעות.

חיים אורון: שנית, יש פה התחייבות ארוכת טווח בסדר גודל גדול.

חיים אורון: היו שנים, תקציב ההשקעות הוא לא בלתי-מוגבל.

חיים אורון: אני בעד המשאב, אני אפילו לא שואל אותך, רענן, אם יש התחייבות ארוכת-טווח של ממשלות ישראל לשמור על היקף תקציב ההשקעות במחירים כאלה, שבסוף מתברר שלא הקימו מפעל בבאר-שבע או בירוחם או בקרית שמונה כי נגמר התקציב.

חיים אורון: כי אם זאת מדיניות, והיא חד-פעמית, זה מאוד לא טוב.

חיים אורון: שלישית, יש פה בשני מקומות, שלא ברור לי סיפור מסלול ההוני ומסלול מס הכנסה.

חיים אורון: בסעיפים 3 ו-4 יש אמירות לא ברורות.

חיים אורון: האם אפשרית הטבת מס נוספת בסעיף 2 ובסעיף 5?

חיים אורון: אם כן, תגידו לנו מהם.

חיים אורון: אם לא, מה צריך לבדוק פה?

חיים אורון: מה לא ברור בשאלות המס, אם המסלול הוא הוני.

חיים אורון: נדמה לי שרצוי, אם הם עדיין במשא ומתן, להבהיר אותם לפני סוף הסיפור, כי אחר-כך יהיה קשה לסכם אותם.

סמדר אלחנני: אני רוצה להפנות את תשומת הלב; יש חוק מגבלת ההוצאה התקציבית, וזה הסד שכיום מכתיב את התקציב, את המדיניות, את העתיד.

סמדר אלחנני: ההרשאה להתחייב שמבוקשת פה זה תוספת לתקציב.

סמדר אלחנני: היתה הרשאה להתחייב בתקציב 2005 של 61 מיליארד ש"ח.

סמדר אלחנני: סביר להניח שהיה תת-ביצוע בהרשאה להתחייב, ויש עודפים.

סמדר אלחנני: ההרשאה להתחייב אינה מופיעה בחלק המילולי של התקציב, שהוא חוק.

סמדר אלחנני: את ההרשאה להוציא, אם רוצים להגדיל אותה, צריך לבוא בשלוש קריאות.

סמדר אלחנני: זה 2.5 מיליארד ש"ח, לפי זה, זאת השקעה של ארבע שנים.

סמדר אלחנני: אם התוספת להוצאה המותרת כל שנה היא 2.2 מיליארד ש"ח, זה לוקח כבר רבע מההוצאה האפשרית הנוספת.

יעקב ליצמן: הרשאה להתחייב זה לא חלק שאנו חייבים להגיד שבתוך התקציב.

סמדר אלחנני: זה ערבות מדינה.

סמדר אלחנני: זה הופך להיות הוצאה בעוד שנה.

חיים אורון: לא כל ה-500 מיליון.

סמדר אלחנני: המגבלה כרגע קיימת, ותקציב ההוצאה בסעיף 38 לשנה הבאה כרגע נמוך יותר מהתקציב בפועל של השנה.

סמדר אלחנני: זה לא נלקח בחשבון.

סמדר אלחנני: תחשבו, מאיפה יביאו את זה.

סמדר אלחנני: חוק עידוד השקעות הון קובע סרגלים אחידים, למה כדאי לאשר.

סמדר אלחנני: הסרגל נתון בידיהם של אנשי מרכז ההשקעות.

סמדר אלחנני: אסור לוועדה להחליט מה הכדאיות, כי היא הסמיכה את מרכז ההשקעות.

יעקב ליצמן: זה לא נכון.

סמדר אלחנני: ההשקעות צריכות להיות אחידות.

סמדר אלחנני: צריך להיות סרגל אחיד.

סמדר אלחנני: ההחלטה צריכה להיות אחידה לכל השקעה.

סמדר אלחנני: מי שאישר הסכם זה היה צריך לדעת שהוא צריך תוספת תקציב.

סמדר אלחנני: לדעתי, היה צריך לעשות לפחות סינכרוניזציה.

סמדר אלחנני: אם ועדת הכספים עכשיו תחליט לא לאשר את זה, מה יהיה אז?

סמדר אלחנני: עובדי קבלן; יש יותר ויותר מודעות לבעייתיות בהעסקתם.

סמדר אלחנני: מי שמעסיק בפועל, צריך להיות אחראי גם על עובדי הקבלן.

סמדר אלחנני: אני שואלת, מה המחויבות של חברה שמקבלת סיוע ממשלתי להבטיח את מצבם התעסוקתי, הפנסיוני וכו' של עובדי הקבלן, לעומת עובדי קבלן אחרים?

סמדר אלחנני: מקריאת החומר הזה אני לא יכולה לדעת לאיזה משטר מסים זה בנוי.

סמדר אלחנני: המדינה הלכה עכשיו במהלך רב-שנתי.

סמדר אלחנני: אני שואלת לגבי ההפחתה במס חברות והפחתה במסים לעובדים.

סמדר אלחנני: האם זה תורגם, המסים החדשים שיהיו ב-2010, תורגמו?

יעקב ליצמן: אנו רוצים להבין, מאיפה הנדיבות של 2.5 מיליארד ש"ח?

אמיר לוי: אני לא רוצה שתחשבו שאנו נדיבים.

איוב קרא: למה אין למועצות הדתיות, ולאינטל יש?

ניסן סלומינסקי: אף אחד לא חתום על הבקשה.

אמיר לוי: בשנת 2001 הושגה הסכמה בין שר האוצר דאז שוחט לשר התמ"ת דאז לבין חברת אינטל על מתן מענק בשיעור של 12.5% לחברת אינטל.

אמיר לוי: מאז לא קרה דבר, לפני מספר חודשים פנתה החברה לממשלה שוב וביקשה להגדיל את היקף המענק מ-12.5% ל-15%.

אמיר לוי: העמדה שלנו, מכיוון שמדובר בהסכם עם חברה, היא שיש חשיבות רבה שמדינת ישראל תכבד אותו הסכם וליישם את כתב האישור שניתן לחברה בשיעור של 12.5%.

אמיר לוי: היקף אותו אישור במונחי תקציב מדינה, בלי הטבות במס, עמד על כ-2 מיליארד ש"ח.

אמיר לוי: בקשת החברה להגדיל את המענק – המשמעות שלה זה הגדלה מ-2 מיליארד ש"ח ל-2.5 מיליארד ש"ח, זאת תוספת של כחצי מיליארד ש"ח.

אמיר לוי: לבקשה זאת העמדה המקצועית שלנו היתה שטוב יהיה לכבד את ההסכם עם אינטל, אך אפשר להסתפק באותם 12.

אמיר לוי: בסופו של דבר, זאת ההחלטה.

אמיר לוי: בסופו של דבר התקבלה החלטה על בסיס סקר.

אמיר לוי: הסקר הראה תוצאה חיובית, ההשקעה של חברת אינטל, על-פי נתוני הסקר, הם חיוביים.

אמיר לוי: אנו הגשנו את הבקשה לוועדת הכספים, לא אף אחד אחר.

אמיר לוי: מדובר ב-2.5 מיליארד ש"ח.

אמיר לוי: מי ששאל על היקף הביצוע ופריסת ההשקעה, חבר הכנסת סלומינסקי, יש שתי אופציות; אחת היא לפי קצב ההשקעה בפועל, שזה סדר גודל של ארבע שנים, ואז, לפי החוק, לכאורה אנו מחויבים לפי קצב בפועל.

אמיר לוי: באותו סיכום של שר האוצר, למדינה שמורה אופציה לבצע את זה על פני 11 שנים, אך במקרה כזה המדינה צריכה לשלם לחברה ריבית labor פחות מינוס 0.065%.

אמיר לוי: לכן נצטרך להחליט, האם אנו משלמים כמו לכל מפעל אחר בפועל, או אנו לוקחים הלוואה מאינטל ופורסים את התשלום שלנו לחברה לא על בסיס מה שהיא תבצע בפועל, אלא במהלך של 11 שנים, כמו שסוכם עם החברה.

אמיר לוי: לגבי מקורות תקציביים, ניתנת פה תוספת תקציבית מעבר למה שקיים בבסיס התקציב של מרכז השקעות.

אמיר לוי: סוכם שהחלק שיבוא מתוך תקציב מרכז השקעות זה 138 מיליון ש"ח.

אמיר לוי: כל השאר זה תוספת תקציבית שנצטרך לממן על פני 4 או 11 שנים.

אמיר לוי: ההשקעה הזאת תצטרך להילקח בחשבון, וזה יצטרך לרדת ממקורות אחרים.

אמיר לוי: מרבית ההרשאה היא תוספת.

אמיר לוי: לגבי הטבות נוספות; המסלול שנבחר הוא מסלול מענקים.

אמיר לוי: נכון שבוועדה הזאת אושרה רפורמת בחוק עידוד השקעות הון, ויש מסלול אסטרטגי שנותן 0% מס חברות ו-0% מסלול דיבידנד.

אמיר לוי: החברה בחרה משיקוליה היא ללכת במסלול המענקים.

אמיר לוי: מי שהולך במסלול זה, זכאי מעבר למענק שהוא מקבל, במקרה הזה של 15%, זכאי לפטור ממס חברות של שנתיים ראשונות, ועוד מספר שנים - פטור חלקי ממס החברות.

אמיר לוי: אינטל היא 100% משקיע זר, לכן היא משלמת ביתר השנים 10% מס חברות.

חיים אורון: מה שאתה אומר מופיע בחוק.

חיים אורון: מה שכתוב פה הוא מעבר לחוק?

רענן דינור: אתייחס לזה.

אמיר לוי: לגבי ההתחייבות לביצוע, גם לנו חשוב שתהיה התחייבות, כי אנו רוצים לתכנן את התקציב.

אמיר לוי: אני מציע שהחברה ומשרד התמ"ת יתייחסו.

איוב קרא: אני בעד מה שקורה סביב אינטל, אני חושב שצריך לברך על כך.

איוב קרא: אני חושב שהממשלה חוטאת למטרה כשהיא לא מתחשבת בצרכי המדינה, לפזר את זה.

יעקב ליצמן: יש לאינטל חברות בכל מיני מקומות.

איוב קרא: מדוע לא לחזק שלוחות אלה?

איוב קרא: ההשקעה כולה הולכת לנגב, במקום לפרוס את כל ההשקעות גם בדרום, גם בצפון.

רענן דינור: אשיב על הנקודות שעלו; אני מודה לדני בנלולו, הוא אפשר לי לעשות סיכום של הכלים העומדים היום לרשות התמ"ת בהשוואה ללפני כמה שנים.

רענן דינור: בנלולו שאל לגבי מפעלים שעומדים לקרוס או אחרים.

רענן דינור: אני רוצה להזכיר שיש קרן למפעלים עתירי עבודה, שהיא קרן אפקטיבית שהולכת עם הבנקים, ולא זכור לי שמפעל עמד בקריטריונים ולא קיבל בגלל בעיית כסף.

רענן דינור: בקרן למפעלים עתירי עבודה יש היום למעלה מ-100 מיליון ש"ח.

רענן דינור: אין לנו בעיה שם של חוסר בתקציב.

רענן דינור: אני מבקש להזכיר לכם את שני המסלולים החדשים בחוק לעידוד השקעות הון, את מסלול התעסוקה, את החונכויות.

רענן דינור: לדעתי, היום לממשלת ישראל יש מגוון כלים הרבה יותר טוב משהיה לה לפני שנה או שנתיים בסיוע למפעלים.

רענן דינור: לגבי העיתוי; העיתוי נקבע בעיקר על-פי לוח הזמנים שבו אינטל ביקשה לחדש השקעתה בעניין FAB 28.

רענן דינור: משהבשילו התנאים באינטל, רצנו בצורה המהירה ביותר, תוך צמצום בירוקרטיות מיותרות, והכל כדי לאשר לאינטל את ההשקעה בלוח הזמנים המבוקש.

רענן דינור: חבר הכנסת דהן, עשיתי את החישוב, מה היה קורה לו אינטל היתה עומדת על זכותה ובוחרת במסלול החלופי.

רענן דינור: קופת המדינה היתה יוצאת נפסדת בעליל, לו אינטל בחרה במוסד האסטרטגי.

רענן דינור: אין לי ספק שאינטל בחרה בתחום המענקים משיקוליה היא.

רענן דינור: אינטל בחרה במענקים משיקוליה היא.

אלכס קורנהאוזר: השתתפות המדינה בהשקעה זה השתתפות בסיכון.

אלכס קורנהאוזר: זאת הסיבה.

אלכס קורנהאוזר: מהרגע שהיא מקבלת את כתב האישור, תוך ימים ספורים אינטל תודיע על השקעה, אני מזמין אותך לראות, שאת העבודות בשטח כבר התחלנו.

יעקב ליצמן: נשמח לבקר כוועדה.

רענן דינור: כתב האישור מגדיר את כל ההתחייבויות של אינטל בצורה מאוד ברורה, ואנו במרכז ההשקעות עוקבים אחרי התחייבויות שנובעות מכתבי אישור של כל חברה בישראל, לרבות אינטל.

רענן דינור: זה גם המקום להשיב על השאלה שנשאלה, אם אנו גם אוכפים את חוקי העבודה, נניח אצל קבלני משנה שפועלים בהקשר של חברות שמקבלות מענק.

רענן דינור: התשובה היא כן, זה יתרון של משרד התמ"ת, שמאחד גם את פונקצית העבודה.

רענן דינור: ביקשנו מאינטל להקים את המפעל, למשל, בבאר-שבע, אך אינטל הבהירה שני פרמטרים משמעותיים; הפעילות של אינטל צריכה אוויר עם איכות מסוימת - מה שלא מתקיים בבאר-שבע, לצערי.

רענן דינור: שנית, הקרבה בין FAB 18 ל-FAB 28 היא משמעותית מאוד לתפעול שלFAB 28.

רענן דינור: זה גם נותן תשובה לחבר הכנסת קרא לעניין מיקום ההשקעה.

רענן דינור: הבחירה היא מקצועית.

חיים אורון: מה עם נושא המס?

רענן דינור: מה שמונח לפניך בעמוד 15 זה תנאי מגביל.

רענן דינור: אנו חששנו שלאינטל יינתנו הטבות בעניין מכירות של FAB 28, ותהיה ירידה במכירות של FAB 18.

רענן דינור: סעיף 1 יוצר מגבלה על אינטל, שאומרת שיש link בין סך כל המכירות שנובעות מ-FAB 18 לבין המכירות של FAB 28.

רענן דינור: לכן אין מדובר כאן בהטבה נוספת, אלא במגבלה.

חיים אורון: אני מדבר על 3 ועל 5.

חזי צאיג: אנו באנו יחד עם מס הכנסה ורצינו לחשק את התנאי הזה, יש פה הבטחת העניין.

חיים אורון: אין פה שום מסלול מס נוסף על מסלול השקעה ייחודי?

חזי צאיג: לא.

יעקב ליצמן: מי בעד 491?

יעקב ליצמן: מי נגד?

יעקב ליצמן: פה אחד אושר.

יעקב ליצמן: פנייה 498-500

ודים גודון: אני רוצה להסביר את העניין שדיברנו עליו, מדובר בתקציב של האוצר.

יעקב ליצמן: מי בעד?

יעקב ליצמן: מי נגד?

יעקב ליצמן: הפנייה אושרה.

יעקב ליצמן: תודה רבה, הישיבה נעולה.