ועדת הכספים, כנסת 16, פרוטוקול מספר 243, 2005-11-23 09:30

יעקב ליצמן: בוקר טוב, אני פותח את הישיבה בעניין אי תשלום שכר בשירותי הכבאות.

יעקב ליצמן: נפגשתי אתמול עם שמעון.

יעקב ליצמן: הוא שטח לפניי את המצב בשירותי הכבאות והחלטתי שאין הבדל בין זה למועצות הדתיות ועוד גופים שלא מקבלים משכורת, והחלטתי לשים את הנושא מיד על סדר היום.

יעקב ליצמן: חשבתי שזה נושא חשוב.

יעקב ליצמן: קודם כל, נשמע משמעון מה הוא אומר, ואחר כך נשמע את משרד הפנים ולבסוף משרד האוצר ירשום את השיק ואנחנו נחתום.

שמעון רומח: תקציב שירותי הכבאות אמור להגיע משלושה מקורות.

יעקב ליצמן: תסביר לנו על הגוף שנקרא שירותי הכבאות.

שמעון רומח: שירותי הכבאות בישראל הם במערך מוניציפלי.

שמעון רומח: יש 24 שירותי כבאות, ארבעה מהם שייכים לעיריות, למחלקה או אגף בעירייה, ו-20 הם איגודי ערים לכבאות כמו אזור חיפה והקריות, באר שבע וכל הדרום.

שמעון רומח: מקורות ההכנסה של שירותי הכבאות הם 34% מהממשלה, 16% מהכנסות עצמיות ו-50% - ברמה הארצית - מהרשויות מקומיות.

יעקב ליצמן: פניתי אתמול לעדי אלדר, רציתי שהוא יגיע לדיון היום.

יעקב ליצמן: הוא לא הגיע.

רון חן: הוא לא בארץ, בחופשה פרטית.

יעקב ליצמן: הדיון עם מר עדי אלדר יותר רציני.

יעקב ליצמן: הפניה אליו הייתה בעקבות השיחה עם שמעון, שזה הגדיש את הסאה בנושא הרשויות גם עם המועצות הדתיות, גם עם רווחה וכל מיני גופים אחרים, שהרשויות לא מעבירות מה שצריכות להעביר.

יעקב ליצמן: אבל לצערי הוא לא בארץ, אז לא יכולתי לקיים את זה.

שמעון רומח: הבעיה הגדולה בקטע של הרשויות המקומיות.

שמעון רומח: זאת תופעה של מספר שנים, שהרשויות המקומיות לא מעבירות כספים – לא כל הרשויות אבל הרבה מאוד רשויות לא מעבירות את הכספים שהן אמורות להעביר לשירותי הכבאות.

ניסן סלומינסקי: מי מאשר התקציב של כל איגוד?

שמעון רומח: משרד הפנים.

ניסן סלומינסקי: זאת אומרת, השר חתום על זה?

שמעון רומח: הממונה על המחוז ואני מאשרים את התקציב של כל איגוד בשם השר.

שמעון רומח: כלומר, זאת סמכות של שר הפנים.

שמעון רומח: הרשויות לא מעבירות - - -

חיים אורון: כמה כסף זה?

שמעון רומח: היום הוא החוב הוא בין 70-75 מיליון שקלים.

שמעון רומח: התופעה הזאת נמשכת כבר מספר שנים.

שמעון רומח: אני נציב כבאות כבר שלוש וחצי שנים נציב הכבאות, לא היה חודש אחד שבו כל הכבאים קיבלו את משכורתם בזמן.

שמעון רומח: נכון להיום ישנם כ-300 כבאים שלא קיבלו את משכורת אוקטובר.

שמעון רומח: במשך השנים משרד הפנים מפעם לפעם מתערב ומקזז ממענקי האיזון לרשויות המקומיות חלק מהחוב.

שמעון רומח: אלמלא הקיזוזים האלה החוב היה כבר הרבה יותר גדול.

ניסן סלומינסקי: מה התקציב השנתי של מערך הכבאות?

שמעון רומח: 460 מיליון שקלים.

יעקב ליצמן: מה זה משרד הפנים מקזז?

יעקב ליצמן: זאת אומרת, הוא צריך לתת מענקי איזון, והוא מוריד מהם?

שמעון רומח: ישנו הליך, הוא מבצע שימוע.

יעקב ליצמן: אין חבר-כנסת אחד בחדר הזה שהוא נגד זה, כולנו בעד.

ניסן סלומינסקי: למי הוא מעביר את זה ישירות?

שמעון רומח: יש מגבלה משפטית שמונעת ממשרד הפנים לעשות את זה באופן מלא, וזאת המגבלה של העדפת נושים.

שמעון רומח: משרד הפנים לא חופשי לעשות את זה באופן מלא בגלל הסוגיה הזאת.

שמעון רומח: היועץ המשפטי של משרד הפנים מאוד לא מתלהב מזה, וזאת הסיבה שהעניין הזה לא מתבצע באופן שוטף.

ניסן סלומינסקי: אז איך הוא כן מצליח לעשות את זה?

שמעון רומח: לפעמים הוא בכל זאת מחליט שהוא עושה את זה.

שמעון רומח: עכשיו התחיל תהליך של קיזוז, כשבעשרה חודשים האחרונים כמעט לא היה קיזוז, למעט במקרים חריגים.

יעקב ליצמן: כמה חסר לכם החודש?

שמעון רומח: כשאני אומר לשלם שכר אני מדבר רק על השכר נטו.

שמעון רומח: זאת אומרת, מערך הכבאות הוא במודע מערך עבריין, כי לא משלם את כל שאר ההתחייבויות שנובעות מהשכר, כולל נלווים, ביטוח לאומי וכולו, וזה כבר לאורך שנים.

שמעון רומח: יש איגודים שבמשך שנים לא שילמו נילוות.

שמעון רומח: למשל, יש היום ביזרעאל עיקול על כל הרכבים.

יעקב ליצמן: האם משרד הפנים הציע לכם פעם איזו תוכנית הבראה?

שמעון רומח: הייתה תוכנית הבראה מאוד גדולה בסוף 2002 ו-2003.

שמעון רומח: 210 כבאים ותיקים, שהם 15% מכוח האדם - - -

יעקב ליצמן: יש תקן לכבאות?

שמעון רומח: התקן הוא 1,780 כבאים.

ניסן סלומינסקי: איך זה הולך, לפי בני אדם?

יואב גדסי: יש תקן בין-לאומי שאומר שעל כל 1,000 אזרחים צריך כבאי.

יואב גדסי: אנחנו מתחת לתקן הבין-לאומי, עשינו תוכנית הבראה והיום אנחנו נמצאים בסביבות 1,450 כבאים.

יעקב ליצמן: משרד הפנים אישר לכם את זה?

יואב גדסי: כנראה שכן.

יואב גדסי: עובדים מתחת לקו האדום לפעמים, יוצאים לאירועים להציל חיים.

יואב גדסי: כשצריך לצאת לדירה של שלוש או ארבע קומות יוצא כבאי אחד בחלק מהמקומות או שני כבאים, כשהוא לא יכול להפעיל לבד את הציוד, ואני לא מדבר על זה שכשהוא כבר עושה את זה בסוף החודש הוא לא מקבל שכר.

ניסן סלומינסקי: היום, אחרי הצמצום, אתם כבאי אחד על כל 7,000 תושבים?

שמעון רומח: 6,400.

יעקב ליצמן: החובות שלכם הם מעל 70 מיליון שקלים.

חיים אורון: כולם רק מעיריות.

חיים אורון: הגביה העצמית הייתה באמת 16%?

שמעון רומח: הגביה העצמית היא 16% כבר מספר שנים, עם כל המיתון במשק.

שמעון רומח: אנחנו עומדים ביעד.

יעקב ליצמן: אני מערער על הגביה העצמית, חבר-הכנסת אורון, לא כי אני אומר שלא צריך לגבות כסף, אבל לפי מה שהבנתי משמעון גם אתמול, עיקר הגביה הוא לא אצל העשירים.

יעקב ליצמן: צריך לחפש פתרון, אני לא בטוח שגביה עצמית היא הפתרון.

יעקב ליצמן: דרך אגב, בעולם יש גביה עצמית בכבאות?

שמעון רומח: ברוב המקומות אין גביה עצמית.

שמעון רומח: ברוב המקומות השירות הזה ניתן חינם לאזרח, כמו שהמשטרה נותנת את השירות חינם.

יעקב ליצמן: כמה הכנסה בשנה זה מגביה עצמית.

יעקב ליצמן: ?

חיים אורון: 16% מ-460 מיליון שקלים.

חיים אורון: זה 60 מיליון שקלים.

יואב גדסי: אדוני היושב ראש, נוצר איזשהו פרדוקס, שאנחנו אמורים לגבות כסף שהוא בתוך התקציב, בנושא של אירועים שאליהם אנחנו יוצאים וגובים כספים.

יואב גדסי: מצד אחד אנחנו יוצרים מצב של מניעת דלקות, שלא יהיו שריפות, אבל אם לא יהיו שריפות לא יהיו גם הכנסות.

יואב גדסי: אז אולי עדיף לתת לשריפות לבעור ואז יהיו הכנסות ויוכלו לשלם לנו שכר.

יואב גדסי: אתה מבין את הפרדוקס?

יואב גדסי: זה חלק מתקציב, וכל שנה גוררים עוד גירעון, עד שמגיעים למצב שלא יכולים לשלם שכר.

חיים אורון: מר רומח אמר שהחלק הזה דווקא כוסה.

שמעון רומח: למרות שיש מיתון במשק, ולמרות שבלא מעט איגודים יש שביתות ועיצומים כתוצאה מאי קבלת שכר, אנחנו עומדים ב-16%.

שמעון רומח: מה שיואב אמר עכשיו זה שאנחנו כל הזמן דורשים מהאיגודים להגדיל את ההכנסות העצמיות.

יעקב ליצמן: משרדי ממשלה משלמים?

שמעון רומח: אין חוב של משרדי הממשלה.

נסים דהן: על מה ישלמו, על חוות דעת?

יעקב ליצמן: אם יש שריפה.

שמעון רומח: בעיקרון הם חייבים לשלם.

שמעון רומח: יש תעריף של משרדי הממשלה, יש להם הנחה.

יעקב ליצמן: במה הוא יחסן?

נסים דהן: זה כמו ארנונה, הם מסדרים לעצמם הנחה.

יואב גדסי: יש נציגים של תחנות שלא מקבלות שכר ונלווים.

יואב גדסי: איזו בשורה אנחנו יכולים להביא להם היום?

יעקב ליצמן: רק התחלנו את הדיון.

יעקב ליצמן: אני יושב פה כבר שלושה שבועות עם נציגי המועצות הדתיות ועדיין אין לי תשובה.

יואב גדסי: הייתי כבר בעשרות ועדות בכנסת.

יואב גדסי: אנחנו נשארנו, רק הוועדות התחלפו, ולא היה שום פתרון.

יעקב ליצמן: ועדת הכספים היא ועדה עם קצת יותר שיניים, בהחלט נחפש דרך.

יעקב ליצמן: אבל זאת ישיבה ראשונה, בקושי שמענו אתכם ואתה כבר רוצה פתרון?

חיים אורון: החוב מתמקד ברשויות המקומיות, אין בעיות אחרות.

חיים אורון: אלה גם הנתונים שלכם?

אבישי ברדוגו: אנחנו מקבלים נתונים מהם, אין לנו נתונים משלנו.

שמעון רומח: אני מזין אותו בנתונים.

שמעון רומח: להערכתי, החוב של השנה הוא בערך חצי, כי בשנתיים הקודמות היו יותר קיזוזים של משרד הפנים.

נסים דהן: זאת תופעת רוחב או שיש מקומות יותר טובים ופחות טובים?

שמעון רומח: יש מקומות יותר טובים ויש פחות טובים.

יואב גדסי: איפה שיש מחלקות עירוניות, שזה בתל אביב, ירושלים, גבעתיים ורמת גן, המשכורות בזמן.

יואב גדסי: איפה שיש איגודים, בדרך כלל שם יש בעיות.

שמעון רומח: למשל יש איגוד של הרצליה – שם אין בעיה.

שמעון רומח: יש איגוד של ראשון לציון – גם שם אין בעיה אקוטית, אבל בשאר האיגודים יש בעיות.

נסים דהן: יש הבדל בין עיירות שמקבלות מענק וכאלה שלא מקבלות מענק?

שמעון רומח: בדרך כלל, אלה שלא משלמות הן בעלות המענק.

יעקב ליצמן: מר ברדוגו, אני מבקש לשמוע אותך.

אבישי ברדוגו: אחת לכמה זמן איגודי הערים מגיעים למשרד הפנים ומבקשים לעשות קיזוזים, אנחנו מכירים את הסרט הזה, זה כמו במקרה של המועצות הדתיות.

אבישי ברדוגו: אותן רשויות שלא משלמות למועצות הדתיות לא משלמות גם לכבאות, וזה לא בגלל שהן לא רוצות.

יעקב ליצמן: ומשרד הפנים עובר על זה לסדר היום.

אבישי ברדוגו: משרד הפנים לא עובר לסדר היום.

אבישי ברדוגו: איפה שהוא יכול ואיפה שזה ניתן - - -

יעקב ליצמן: מה זה יכול?

אבישי ברדוגו: הזכירו פה את נושא העדפת הנושים.

אבישי ברדוגו: משרד הפנים לא ממהר לעשות קיזוזים, הוא לא רוצה להתערב בניהול של הרשויות.

יעקב ליצמן: תן לי שתי ערים שלהן קיזזת.

אבישי ברדוגו: הקיזוז האחרון היה לפני עשרה חודשים, אני לא יודע לתת לך שם.

אבישי ברדוגו: היום אנחנו מטפלים בזה והתחלנו שימועים, אבל עוד לא עשינו שום קיזוז.

יעקב ליצמן: באיזה ערים?

אבישי ברדוגו: כל מי שיש חוב לפי הרשימה, הוצאנו מכתבים.

אבישי ברדוגו: אשקלון, באר שבע – לכולם יש חובות, והתחלנו בנוהל לגבי כולם.

אבישי ברדוגו: הרבה פעמים אנחנו מצליחים – בלי מהלך אגרסיבי של קיזוז - להתקשר לגזבר או ראש רשות, להגיד לו: אדוני, החודש תהיה לך שביתה של שירותי הכבאות- - -

יעקב ליצמן: כמה אשקלון חייבת?

נסים דהן: ומה עם בני ברק?

אבישי ברדוגו: אשקלון חייבת 74,000 שקלים.

אבישי ברדוגו: לוד חייבת בסביבות שני מיליון, אבל החודש יעבירו סכום מכובד.

שבתאי מאור: אנחנו אלה שלא מקבלים שכר, לא אתם.

אבישי ברדוגו: איגוד ערים בני ברק חייב 1.127 מיליון שקלים.

יעקב ליצמן: מה אתה מצפה מאתנו כאן, שנשב כאן כל שבוע ונחפש פתרונות לכולם?

יעקב ליצמן: מה עם אלה שלא קיבלו משכורות חודשיים, שלושה?

יעקב ליצמן: הרי אנחנו חוזרים על כל דבר.

נסים דהן: יש בעיה מיידית ויש ארוכת טווח.

יעקב ליצמן: אני מקבל את השאלה של חבר-הכנסת דהן, מה יהיה מחר?

אבישי ברדוגו: את אותה פעולה של קיזוז, איפה שאפשר.

אבישי ברדוגו: מה אומר ראש עירייה שמנתקים את המים לתושבים שלו?

יעקב ליצמן: אז רצים למשרד הפנים והוא מחפש פתרון.

אבישי ברדוגו: מחפש פתרון ולא תמיד יש לו פתרון.

יעקב ליצמן: לא ראיתי רשות אחת שניתקו בה מים ליותר מרבע שעה.

אבישי ברדוגו: יש כאלה דברים.

יעקב ליצמן: אני מוכן להתערב אתך שאין.

יעקב ליצמן: לא שמעתי על מקום אחד שניתקו בו ביום שלישי וביום רביעי בבוקר לא חובר.

יעקב ליצמן: אני חייב להגיד, מעבר לבחירות, הייתי משבית את כל הדברים.

יעקב ליצמן: אי אפשר ככה, כל יום יש לי אותו דבר.

יעקב ליצמן: מה אתה רוצה, שאעשה כמו עם המועצות הדתיות?

יעקב ליצמן: אעשה כל יום ישיבה על נושא הכבאות.

אבישי ברדוגו: וזה יביא כסף?

יעקב ליצמן: אני שואל אותך.

יעקב ליצמן: אחזור אליך, הבעיה אצלך, לא אצל מישהו אחר.

יעקב ליצמן: אני רוצה לשמוע את האוצר, בבקשה.

אודי בן דרור: אין לי הרבה מה להוסיף על מה שנאמר.

אודי בן דרור: הבעיה היא ברשויות המקומיות, והראיה לכך היא שההתנהלות הזאת נמשכת לא רק ברשויות שלא משלמות שכר, לא רק ברשויות בתוכניות הבראה, ולא צריך לקחת את זה תמיד לקיצוניות שאם יעבירו לאיגוד הכבאות אז לא יהיה כסף לשלם שכר ולא כסף להעביר לדברים אחרים.

אודי בן דרור: נכון שבחלק מהמקרים זה נכון, אבל בחלק מהמקרים זה גם לא נכון, ונוצרה מין נורמה כזאת של התנהלות שזה בסדר, שלא מפרישים לזה.

יעקב ליצמן: אמרו לי שביהוד היו חסרים 5.5 מיליון שקלים בערך.

יעקב ליצמן: מה אתה רוצה שיעשו?

אבישי ברדוגו: מה אתה רוצה שנעשה?

אבישי ברדוגו: הרי יהוד כבר לא מקבלת מאתנו כסף, יש רשויות שאי אפשר כבר לקזז מענקי איזון כי כבר אין, זה סוף השנה.

יעקב ליצמן: אם הייתי שר הפנים היית אומר לי שאחפש פתרון.

יעקב ליצמן: בינתיים אתה מטעם השר, הפתרון אצלכם לא אצלי.

יעקב ליצמן: אתה שואל אותי מה לעשות?

אודי בן דרור: אני חושב שהפתרון היחיד שיכול להיות הוא בסמכויות שיש לשר הפנים.

אודי בן דרור: לשר הפנים יש סמכויות שהן מעבר לקיזוז מענקי איזון או קיזוז של מענקים אחרים, יש לו סמכויות לפעול בשם רשות מקומית, להיכנס לנעלי הרשות המקומית.

אודי בן דרור: יש חשב מלווה, יש הרבה סמכויות.

יעקב ליצמן: יש סמכויות לשר הפנים להורות לשלם במקום ראש עיר?

אבישי ברדוגו: זה מה שאנחנו עושים בקיזוז, בגלל זה צריך שימוע.

יעקב ליצמן: מר חן, בבקשה.

רון חן: אני רוצה להציג כמה עובדות.

רון חן: למשרד הפנים יש תקציב ייעודי, תקנה צבועה שנקראת איגודי הכבאות.

רון חן: התקנה הזאת מתוקצבת בשנת 2005 ב-196.4 מיליון.

רון חן: עד היום, למרות שהיו צריכים להיות מועברים 11 חודש, כלומר 92%, הועברו רק 74%, אז שלא יגידו לי שהממשלה לא חייבת.

רון חן: כלומר יש לנו פה פער ל 18%.

רון חן: דבר שני, החל משנת 2002-2003, כשתקציבי הכבאות עמדו על בערך 149 מיליון, ב-2005 הם עלו ל-196.4 מיליון.

רון חן: מכיוון שהממשלה היא 34% ואנחנו 50%, זה חייב הגדלת מצ'ינג של הרשויות המקומיות בעוד 78 מיליון.

רון חן: בו-זמנית, בשנתיים האלו, הורידו את תקציבי מענקי האיזון ב-25%, בכמיליארד שקלים.

רון חן: מאיפה רוצים שהרשויות המקומיות יביאו עוד 80 מיליון?

רון חן: אני מציג מספרים, לקחתי את זה מאתר משרד האוצר.

אודי בן דרור: השאלה היא אם יש רשויות שלא מקבלות מענק איזון ולא מעבירות את כל מה שהן צריכות לאיגוד הכבאות.

אודי בן דרור: הרי התשובה לזה היא "כן".

רון חן: אם בנושא מועצות דתיות הטענה הזאת שלנו לא קיימת, כי התקציבים שלהם לא הוגדלו, תקציבי איגודי הכבאות הוגדלו, בין היתר כדי לאפשר להם תכניות הבראה, פרישה מרצון וכדומה.

רון חן: זה חייב אותנו בעוד 80 מיליון שקלים בשנה.

רון חן: כבר שנה שלישית ברציפות שמענקי האיזון הוקטנו ועכשיו רוצים עוד לקזז מהמענקים המוקטנים.

יעקב ליצמן: אין מה להסביר על 70 מיליון שקלים חובות.

יעקב ליצמן: אתה משחק במשחקים.

יעקב ליצמן: מה אתה רוצה, שיעשו כמו הקברנים במועצות הדתיות, שהפסיקו לקבור את המתים?

אסי לוי: אדוני היושב ראש, אם אתה רוצה להשוות בין המתים אלינו, מתים אפשר לקחת גם עם עגלה לקבר, אבל לכבות שריפה בלי דלק לנסיעה אי אפשר.

אסי לוי: עם מה ייקחו כבאים את המים?

אסי לוי: מאיפה ישלמו את המים?

אסי לוי: אין להם מה לאכול, אתה לא יודע מה קורה בחגים, הכבאים בוכים.

אסי לוי: מה זה הדבר הזה פה?

אסי לוי: הם צריכים לשלם כסף, האוצר, שיעבירו לרשויות המקומיות.

אסי לוי: מה קורה פה, רבותיי?

אסי לוי: אתם לא מבינים שאם יקרה משהו למישהו כולם יבואו לכבאים?

אסי לוי: מי רץ לאש, חוץ מהכבאים?

אסי לוי: לפני חודש הבניין של אמא שלי בכפר סבא נשרף, פתאום ראיתי כמה הכבאים עושים עבודת קודש.

אסי לוי: אני צריך להסתכל עליהם בצורה אחרת, הם עושים עבודת קודש ואף אחד לא משלם להם משכורת.

אסי לוי: בכל חודש מקזזים להם שכר, לא נותנים להם שכר.

אסי לוי: אני לא חותם להם על שיקים, אין לי מאיפה לשלם.

אסי לוי: זאת בושה וחרפה.

יואב גדסי: מנצלים את זה שלנו יש מוסר, מצפון.

יואב גדסי: החלטנו שלמרות הכל, ועם כל הצרות האלה, לכל אירוע של הצלת חיים נצא גם אם לא נקבל שכר.

יואב גדסי: המעסיקים יודעים את זה, הרשויות יודעות את זה.

יואב גדסי: אנחנו עושים עיצומים בזה שלא משווקים טפסים, אבל להציל חיים אנחנו יוצאים גם אם לא נקבל שכר שנתיים.

יואב גדסי: יודעים את זה ומנצלים את זה, ובגלל זה אנחנו נמצאים במצב שהגענו אליו.

נסים דהן: אתם מאשרים תוכניות בניה?

נסים דהן: למה?

נסים דהן: תעצרו את העסק.

אסי לוי: אם יש עיצומים לא מאשרים.

יואב גדסי: לאף אחד לא אכפת, עד שלא קורה אסון.

נסים דהן: ראש העיר רוצה לבנות מועדון – אין.

אסי לוי: אדוני היושב ראש, כנציג החרדים אני רוצה לומר לך, לרשויות המקומיות החרדיות כל שנה יגדל התקציב בצורה דרסטית כי האוכלוסייה שם גודלת, וגביית האיגודים היא פר תושב.

אסי לוי: אין להם כסף לשלם.

רון חן: לא סיימתי.

רון חן: אנחנו חוזרים לתופעות נוספות שבהן - - -

יעקב ליצמן: אתה חייב להתייחס לשאלה שנשאלת.

יעקב ליצמן: כמה מהעיריות שאין להן מענקים כן מעבירות?

רון חן: כמה מאלה שלא מקבלות מענקים נמצאות ברשימה?

רון חן: יש אחת, אשדוד.

רון חן: לדעתי באשדוד יש ויכוח הוא בינה לבין האיגוד, שאיננו קשור לזה שיש כסף או אין כסף.

רון חן: אשדוד היא לא רשות ענייה.

רון חן: יש ויכוח על התקצוב הפנימי של האיגוד, והיא לא אומרת שאין לה כסף לשלם, אלא היא אומרת שהיא לא רוצה לשלם.

יעקב ליצמן: יש כרגע חוב של משרד הפנים לרשויות המקומיות?

נסים דהן: הוא אומר שלא.

רון חן: אני לקחתי נתונים מהאתר של משרד האוצר.

חיים אורון: יש פיגור באתר.

רון חן: ניקח את עיריית טייבה כדוגמה למה אי אפשר לקזז.

רון חן: יש במדינת ישראל דבר שנקרא בחוק "דין קדימה", המדינה לוקחת קודם: מס הכנסה,ביטוח לאומי, מע"מ וכדומה.

רון חן: איגודי הכבאות נמצאים במקום השלישי, עוד אחרי הבנקים.

רון חן: עיריית טייבה לא רק שלא יכולה לשלם לאיגוד הכבאות, היא לא יכולה לשלם לנושים מדרגה שניה, שהם לפניהם, כי מס הכנסה הטיל עיקול על כל הכספים, הם חייבים כסף למס הכנסה, ואני לא מדבר על משכורות שלהם, אצלם.

רון חן: גם אם היו רוצים לשלם חלקית, להגיע להסדר עם איגוד הכבאים ולשלם את זה ב-12 תשלומים, את החוב פלוס שוטף, הם לא מסוגלים כי המדינה לוקחת כל מה שיש לה.

רון חן: היא לא לוקחת 5% מהחוב החודש, כל מה שנכנס – המדינה לוקחת הכל, גם אם זה מיליון שקלים.

רון חן: יש כמה עשרות רשויות, מתוך הרשימה של חייבים לאיגודי הכבאות, שהן במצב הזה.

רון חן: יש עוד רשויות שהבעיה היא לאו דווקא דין קדימה, אבל הן גם לא משלמות שכר אצלן, הן לא משלמות נלווים שלוש-ארבע-חמש שנים.

רון חן: אנחנו מכירים אותן, היו אצלך לא פעם אחת, בעיקר בסקטור הערבי אבל גם בסקטור היהודי יש כמה כאלה.

רון חן: עיד אל פיטר, משרד הפנים הזרים כסף לרשויות המקומיות והן שילמו שכר, אבל לא שכר שוטף אלא חובות.

רון חן: זה אותן רשויות שחייבות שכר במשך כמה חודשים, הן שילמו שכר מאפריל, מאי, יוני, ולא שכר שוטף.

רון חן: החודש אותן כמה עשרות רשויות שוב לא ישלמו שכר או מה שהן ישלמו זה שכר בפיגור.

רון חן: אני מגנה כל תופעה של אי תשלום שכר, לא צריך להיות במדינת ישראל כזה דבר, אבל לא ייתכן שהממשלה מגדילה את התקציבים שלה ומכריחה את השלטון המקומי להגדיל ב-80 מיליון שקלים בשנה את התקציב לאיגודי הכבאות, כשהיא מקטינה את מענקי האיזון במיליארד שקלים, ב-25%.

רון חן: ראיתם, רק רשות עצמאית אחת – בגלל ויכוח – לא משלמת.

רון חן: העצמאיות משלמות, אין להן בעיה.

אודי בן דרור: מענקי האיזון השנה לא קטנים מכל שנה אחרת.

אודי בן דרור: צריך לדעת איפה הבעיות.

רון חן: אבל מאיפה עוד 80 מיליון?

שמעון רומח: 80 מיליון הוא מספר שאני לא יודע מאיפה הוצאת אותו, זה לא מדויק.

שמעון רומח: בשלוש השנים האחרונות הרשויות המקומיות משלמות פחות ממה ששילמו עד לפני שלוש שנים.

שמעון רומח: לא נוספו להן 80 מיליון, זה פשוט לא מדויק.

שמעון רומח: לפי שלוש שנים הרשויות המקומיות שילמו 56% והייתה הסכמה בין משרד הפנים ומשרד האוצר שהממשלה הגדילה את חלקה מ-28% ל-34%, והאחוז הזה ירד.

שמעון רומח: בשלוש השנים האחרונות אני חותם על התקציב של כל האיגודים, לכל הרשויות המקומיות יש הפחתה.

יעקב ליצמן: אני רוצה לשאול את רון ואת משרד הפנים, האם יש לכם טענות על התפעול של שירותי הכבאות?

יעקב ליצמן: הם זה מנופח?

נסים דהן: זה נוגע לטווח הארוך, ואנחנו מדברים על משכורת מחר.

נסים דהן: הוא עבד – שישלמו לו משכורת, הוא מיותר – שיפטרו אותו מחר.

חיים אורון: אמרתי בדיון אתמול על אחיות בתי הספר, ואתה בטח אמרת את זה אתמול בדיון על המועצות הדתיות.

חיים אורון: נגיד לחברים את האמת, אנחנו, הכנסת, היום לא במצב לעשות מהפיכה, נגמר העניין.

חיים אורון: לפי דעתי, המהפכה הגדולה קשורה בשניים; במה שקרה לפני שנתיים עם מענקי האיזון ומתגלגל הלאה, העסק הזה שכאילו מחנכים את הסוס לחיות בלי לאכול.

חיים אורון: אין אפשרות לאלץ את המערכת בשלטון המקומי, בטח לא ברשויות העצמאיות כי הן חזקות.

חיים אורון: למה באר שבע לא משלמת?

חיים אורון: כי ראש העיר מעוניין בדברים נוספים.

חיים אורון: אין מאיפה להוריד לה, אם יקזז פה, תהיה לו שביתה של העובדים במקום אחר.

חיים אורון: הבעיה שלנו היא לא זאת.

חיים אורון: הבעיה שלנו היא איך לגרום למצב שאנשים עובדים יקבלו שכר.

חיים אורון: אני מצמצם את הבעיה.

יעקב ליצמן: האם למשרד הפנים יש עוד העברה תקציבית שצריכה להגיע לוועדה?

חיים אורון: אני רואה את הדיון של הבוקר לא כדיון גנרלי, אם לפרק את איגודי הכבאות.

חיים אורון: הרי כל שבוע באים משרד הפנים ומשרד האוצר ואומרים שצריך לאחד רשויות קטנות, עכשיו צריך לפרק.

חיים אורון: לא רוצה לעסוק בזה עכשיו.

חיים אורון: לא יכול להיות מצב שאנשים עובדים, זה כבאים, מועצות דתיות, עובדי ניקיון, שרתים בבית ספר – לא משנה מי זה – אם אי אפשר להעסיק אדם, צריך שיהיה אומץ להוציא מכתבי פיטורים.

חיים אורון: נראה מה יקרה פה, נסגור את המדינה.

חיים אורון: בן אדם יוצא לעבודה, שלם לו עד 10 בחודש הבא.

חיים אורון: אני אומר את זה לאוצר ולמשרד הפנים, במבנה הקיים, בסוף זאת אחריות שלכם, כי אין מי שיהיה אחראי.

חיים אורון: אתם שולחים אותם.

חיים אורון: אני יודע מה קורה באיגודי הערים, שלוש רשויות משלמות כדין.

חיים אורון: אחד מתחיל גירעון, ראש העיר אומר לו: אם בחודש הבא אתה לא מעביר גם אני לא מעביר, כי אני אממן אותך.

חיים אורון: אתם שולחים אותם בתוך האיגודים הללו, שתמיד יש בהם שתיים-שלוש רשויות חזקות, שתיים חלשות מאוד ושתיים בינוניות, ושלושה ראשי ערים אחראיים, וראש עיר אחד פראייר שדופק את כולם, וככה מתחיל הלופ לעבוד.

חיים אורון: אין מה לעשות, כל זמן שהמדינה לא החליטה להוריד את התקן לחצי ולפטר אנשים כי אין להם משכורת, צריך להיות אחראי על תשלום משכורות בסוף החודש.

חיים אורון: כל החוק שהבאתם לנו פה לפני שנה בחודש מאי – ואני מבקש סליחה שתמכתי בו, כי ביקשתי חוק כזה, שיאפשר להעביר משכורות לאנשים, לא לבנקים, לא לנושים.

חיים אורון: אבל יש פה בעיה של משכורות.

חיים אורון: קודם כל, שהממשלה תעביר את חלקה עד סוף השנה בשביל משכורות.

חיים אורון: דבר שני, אני לא יודע כמה זמן לוקח השימוע שלכם, אני יודע שמהשבוע הבא אי אפשר לקזז, אתם רוצים להביא תקנה?

חיים אורון: אני בטוח שבכנסת יהיה רוב לתקנה.

אבישי ברדוגו: אבל השימוע ייתן פתרון חלקי, כי עוד פעם יש דין קדימה.

יעקב ליצמן: למה אתם לא פותחים חשבון נפרד לכבאים?

אבישי ברדוגו: למה זה יעזור?

יעקב ליצמן: כי לא יהיו על זה עיקולים, יעבירו את זה ישירות לשם.

רון חן: מה הוא יעביר לשם?

רון חן: את כספי המדינה, שמועברים ממילא לאיגודי הכבאות כסדרם?

יעקב ליצמן: לא, שייתן לי את התקציב אראה לו בדיוק מה לעשות.

יעקב ליצמן: אפשר לעשות העברה תקציבית מסעיף מענקי איזון לסעיף שירותי כבאות, אז אי אפשר יהיה לגעת בזה.

חיים אורון: אתה לא צודק.

חיים אורון: ברגע שהוא יעביר לשירותי כבאות לעיריית טייבה, המדינה חותכת את זה בדרך.

יעקב ליצמן: אני לא מדבר דווקא על מס הכנסה, אלא על עיקולים אחרים.

יעקב ליצמן: אם יש חשבון נפרד לחינוך, נוגעים בזה?

אבישי ברדוגו: זה חוק נפרד.

אבישי ברדוגו: אז נשב פה מחר על תשלום משכורות לעובדי הרשויות ולא לעובדי הכבאות.

אבישי ברדוגו: זאת מערכת סגורה.

יעקב ליצמן: שמעון, כסף שעובר ישירות לחשבונכם מעוקל?

שמעון רומח: הכסף עובר לחשבון האיגוד, ואם באותו רגע - - -

יעקב ליצמן: יש לך סעיף תקציבי של שירותי כבאות - - -

חיים אורון: אתה מציע להגדיל מ-34% ל-40%.

נסים דהן: ולקצץ במענקי איזון, ואז עובדי התברואה לא יעבדו.

יעקב ליצמן: בכלל לא, כי זה שינוי מהפכני.

יעקב ליצמן: אני מדבר על פתרון הבעיה כרגע.

יעקב ליצמן: הפתרון שלי הוא להעביר להם ישירות.

נסים דהן: הרשויות יקבלו עכשיו פחות והתברואה תשבות.

יעקב ליצמן: מה ההבדל בין משכורות של עובדים כאן ומשכורות של עובדים שם?

יעקב ליצמן: אין הבדל.

נסים דהן: אין הבדל, אבל אין דוחים נפש מפני נפש.

אסי לוי: אם משרד הפנים יגיד שלא מעבירים כסף עכשיו לרשויות עד שלא מעבירים לשירותי הכבאות ירוצו לשלם את הכסף.

אסי לוי: אבל אף אחד לא נוקט עמדה במשרד הפנים, כולם שם בנירוונה.

איוב קרא: אדוני היושב ראש, מזה שנים כל חודשיים או חצי שנה עורכים דיון כזה בנושא הכבאות.

איוב קרא: גם בוועדת הפנים וגם בוועדת הכספים יש דיונים, יש בעיות קשות באיגודים של הכבאות.

איוב קרא: לדעתי, אנחנו חוטאים למטרה, במצב הנוכחי זה יקרה כל כמה חודשים.

איוב קרא: הגשתי הצעת חוק, שעברה בקריאה טרומית, לעגן את הכבאות כדי שיהיה מימון ממשלתי ולא יהיו תלויים ברשויות המקומיות.

איוב קרא: אחרי שעברנו קריאה ראשונה וכמעט סגרנו את כל הנושאים לקראת קריאה שניה ושלישית, לצערי הרב, בדקה ה-90, עלה נושא זכות השביתה שהיה בעייתי ולכן התפקשש כל הנושא הזה.

איוב קרא: ועדת גזית המליצה לאגד את זה ושכל המימון יהיה ממשלתי.

איוב קרא: אני חושב שהכבאות כרגע היא בדיוק במתכונת של המועצות הדתיות שלך, שאתה כל הזמן דואג להן.

יעקב ליצמן: לא היית בהתחלה, אמרתי שיכול להיות שאתחיל גם אתם כל יום.

איוב קרא: מאחר ויש בעיה לגמור נושא מרכזי כזה, אני מוכן ללכת לפייר פליי.

איוב קרא: בכנסת הזאת אי אפשר להמשיך את החקיקה, גם אם רוצים.

איוב קרא: אפשר ללכת לאותו מהלך גם לגבי המועצות הדתיות וגם לגבי הכבאות – זאת בדיוק אותה סוגיה שחלק מהתקציב הוא מימון רשויות וחלק מימון ממשלתי.

איוב קרא: לגבי החלק של הרשויות זה לא יעזור, כל עוד המצב של הרשויות הוא כמו במצב הנוכחי, אנשים יחזרו לשבת פה ויחזור על עצמו אותו משבר.

איוב קרא: ולכן, הייתי מציע כטיפול של אקמול, לא טיפול מעמיק, לעצור את בקשות הממשלה להעברות תקציביות.

יעקב ליצמן: כל הדברים האלה עלו על השולחן בבוקר.

יעקב ליצמן: נשקול עוד מעט מה לעשות.

אסי לוי: זו הצעה טובה.

יעקב ליצמן: אדוני, אני מתפלא עליך, ישבת כאן, הרי עלתה אפשרות כזאת.

ניסן סלומינסקי: לא אדבר על הפתרון העתידי, אנחנו לא צריכים לדון אם תהפכו לעובדי רשות או לא, אנחנו צריכים לדבר על הנושא כרגע.

ניסן סלומינסקי: דבר ראשון, אני רואה מהמספרים שהתקציב הוא 460 מיליון והגירעון הוא 35 מיליון.

ניסן סלומינסקי: זה בערך 7.5%, כאשר המשכורות בתקציב זה 80%.

ניסן סלומינסקי: תעשו דבר אחד פשוט, קודם כל תשלם משכורות, הרי יש רק גירעון של 7.5.

חיים אורון: זה מתחלק על כל הארץ, במקום מסוים יש גירעון של 400,000 ובמקום אחר אין.

ניסן סלומינסקי: אני מדבר בגדול.

ניסן סלומינסקי: אתם משלמים משכורות, זה שלא יהיה לכם כסף לפעילות, שהרכב לא יוכל לצאת – אתם לא יכולים להפעיל כי אין תקציב.

ניסן סלומינסקי: תראו שפתאום כולם ירוצו אחריכם.

ניסן סלומינסקי: אם תהיה אזעקה ולא יהיה לכם דלק, תוך דקה זה ייפתר.

ניסן סלומינסקי: זה שקול כנגד זה שהמועצות הדתיות מביאות את המת מול משרד ראש הממשלה.

ניסן סלומינסקי: תאמין לי, באותו רגע נפתרה הבעיה.

יואב גדסי: המת כבר מת, אנחנו הולכים להציל חיים.

ניסן סלומינסקי: קודם כל תשלם משכורות.

ניסן סלומינסקי: הגירעון הוא נורא אבל זה רק 7.5%.

ניסן סלומינסקי: דבר שני, אני פונה לשר: אל תשחקו לנו משחק של עדיפויות.

ניסן סלומינסקי: אני לא מדבר על כך שתעשו את זה בחוק.

ניסן סלומינסקי: כמו שהסברת לנו, הרבה פעמים מספיק שהשר או הרפרנט של משרד האוצר מרים טלפון לאותה רשות ומסביר לה לקראת מה היא הולכת ואיפה השר ישחק אתה, בלי חוק ובלי כלום הרשות מבינה את העניין ומשלמת.

ניסן סלומינסקי: שהשר ילך ויעשה את זה לגביהם.

אבישי ברדוגו: זה נעשה.

ניסן סלומינסקי: לא צריך אפילו את השר, מספיק טלפון ממישהו.

ניסן סלומינסקי: השר לא צריך לעשות הרבה, רק שלא יהיה לו זמן לחתום על העברה כספית או מענק, והרשות נתקעת.

ניסן סלומינסקי: היא מבינה את זה, ואחרי טלפון כזה היא תסדר את העניין.

ניסן סלומינסקי: אז אל תברחו לי לנושא של עדיפויות.

ניסן סלומינסקי: דבר אחרון, שלא קשור למשכורות, שאני מבין שכבר לא נדבר עליו היום.

ניסן סלומינסקי: גם כשנשלם משכורות הם יישבו ולא יהיה להם מה לעשות כי אין להם אפילו רכב לנסוע.

ניסן סלומינסקי: הם נוסעים עם רכב שכל 100 מטרים הוא יכול להיעצר.

ניסן סלומינסקי: הם כבר נמצאים במינוס אדיר של ציוד, שזה ודאי תקציב פיתוח ולא תקציב שוטף, שעליו גם צריך לדון, כי אחרת הם יקבלו שכר אבל עדיין לא יוכלו לכבות שריפות.

יואב גדסי: אין גם אימונים והדרכות כי אין שעות נוספות, אי אפשר לעשות תרגילים.

יעקב ליצמן: תודה רבה.

יעקב ליצמן: חבר-הכנסת רצון, בבקשה.

מיכאל רצון: שלום לכולם, אני מצטער לראות אתכם פה, כי לא היינו צריכים להתראות בנסיבות האלה.

מיכאל רצון: משרד הפנים, אדוני היושב ראש, נמצא לדעתי בפשיטת רגל.

מיכאל רצון: שנה שלמה שהמשרד הזה מנוהל באופן מביש, באופן פוליטי, עם אנשים שלא מבינים בכלל מה קורה סביבם.

מיכאל רצון: יושבים פה אנשים שמסכנים את החיים שלהם כדי להציל חיים, ומתעללים בהם.

מיכאל רצון: אני חושב שזאת בושה וכלימה שאנחנו, כנבחרי ציבור, צריכים למצוא אותם כאן בדרישות לקבל שכר.

מיכאל רצון: זה דבר שלא יעלה על הדעת, מה עוד שאני רואה איך עושים עליהם סיבוב פוליטי, הסתדרות החדשה, סוציאליזם מעמדי, מצטרפים לעוני ונעשים חברים.

מיכאל רצון: מצרפים הרבה עניים כדי שתהיה תמיכה יותר גדולה בהסתדרות ובמי שמייצג אותה.

מיכאל רצון: אני מבקש מכם שלא תיכנסו למערכת של שביתות, כי יש לנו כבוד גדול אליכם כאנשי מערכת הביטחון.

מיכאל רצון: תנו לנו את הקרדיט, נעשה כל שרק אפשר כדי שיתייחסו אליכם כמו שמתייחסים לאנשי משטרה ואנשי צבא.

מיכאל רצון: לא יכול להיות שתימצאו בסיטואציה כזאת, זה דבר מעליב, זה דבר פוגע, זה דבר שאנחנו לא יכולים להרשות לעצמנו אותו כאזרחים, בוודאי לא כנבחרי ציבור.

מיכאל רצון: לכן, אדוני היושב ראש, אני מציע שננקוט בצעדים קשים ביותר נגד משרד הפנים ונגד משרד האוצר כדי שהאנשים האלה לא יבואו לפה יותר.

אביגדור חזיז: אני עומד להגיד פה דברים שיכאבו לרוב הקבוצה שנמצאת כאן.

אביגדור חזיז: בשירותי כיבוי גליל מערבי שנתיים וחצי מתעתעים בנו השכם והערב, חודש בחודשו, ולא מקבלים שכר.

אביגדור חזיז: שנתיים וחצי אין לנו נלווים לשכר, שנתיים וחצי אין לנו במה לקנות נייר טואלט לשירותים, שנתיים וחצי אנחנו לא מקבלים שכר כפי שצריך.

אביגדור חזיז: אני אומר את זה בכאב.

אביגדור חזיז: אין כזה דבר להתעלל בקבוצת כבאים באזור הגליל המערבי או הגליל העליון, שכל חודש צריכים ללכת כמקבצי נדבות למועצה זו או מועצה אחרת.

אביגדור חזיז: נכון לרגע זה, כבאי גליל מערבי ללא שכר.

אביגדור חזיז: אנחנו נכנסים לחודשיים ללא שכר, וסיום שישה חודשים בלי נלווים לשכר.

אביגדור חזיז: האם זה נראה לכם תקין?

אביגדור חזיז: ישבנו לא פעם ולא פעמיים, ועדת הפנים הזאת ועדה אחרת, וטחנו רק מים ועד לרגע זה טוחנים מים.

אביגדור חזיז: אין קשר לבחירות וכל מה שנעשה היום, אני מעריך כל מפלגה.

אביגדור חזיז: למכתב שפיזרתי אין שום משמעות של לובי לזה או לאחר.

אביגדור חזיז: הלובי הוא שכבאי גליל מערבי או כבאי מדינת ישראל יזכו להתייחסות המגיעה להם ויזכו לשכר.

אביגדור חזיז: היום עומדת להיכנס רפורמה.

מיכאל רצון: זה בסדר, רק אל תצטרפו לעוני.

אביגדור חזיז: יש כבאים עניים, והמכתב הזה לא בא לתת מסר שאני בעד מישהו.

אביגדור חזיז: יש לי דעות פוליטיות גם בלי המכתב הזה, ואני מעריך חלק מהיושבים פה, וגם כאלה שלא יושבים פה, בנושא הפוליטי.

אביגדור חזיז: אני אומר את הסקירה הקטנה מהכאב שיש לרוב כבאי ישראל, לרוב כבאי גליל מערבי וגליל עליון, שעד לרגע זה אין להם שכר.

אביגדור חזיז: מה אומר להם?

יואב גדסי: אני אמור לכנס את כל הוועדים בארץ ולקבל החלטות.

יואב גדסי: אני לא רוצה להגיע למצב שאני צריך להשבית.

יואב גדסי: אני שומע את האווירה פה, אבל אני לא רוצה להשבית, לא רוצה שייגרם אסון, אבל תנו רעיון איך אנחנו פותרים את הנושא.

יעקב ליצמן: לגבי המכתב של ההסתדרות החדשה, אני שמח מאוד על המכתב.

יעקב ליצמן: ההסתדרות צריכה לעשות את תפקידה, אני מכבד אותו, על אף שלי קשה להגיד להשבית את מכבי האש.

יעקב ליצמן: אבל אני חייב להפנות מחאה נמרצת לעמיר פרץ, שמכתב כזה לא קיבלתי לגבי עובדי המועצות הדתיות.

יעקב ליצמן: אני מוחה נמרצות, אם הוא רוצה להשבית את המדינה הוא צריך לעשות את זה לגבי כל העובדים שלא מקבלים משכורת.

יעקב ליצמן: אני אדם שרגיש לנושא של משכורת, ועובדה ששמעון דיבר אתי אתמול וזימנתי מאתמול להיום דיון על זה, למרות שיש לי סדר יום עמוס.

יעקב ליצמן: שמתי הכל בצד ואמרתי שמשכורת זה הכי חשוב.

יעקב ליצמן: ביום שני מגיע לכאן מנכ"ל משרד הפנים, אוסקר אבו ראזק, על נושא משכורות עובדי המועצות הדתיות.

יעקב ליצמן: עכשיו הנושא יהיה גם על העובדים כאן.

יעקב ליצמן: אני פונה גם לנציג משרד האוצר, אני מבקש שהממונה עליך, שאול צמח, יופיע כאן.

מיכאל רצון: אולי שגם השר יבוא.

יעקב ליצמן: אנחנו עולים דרגה, ביום שני בשבוע הבא - - -

אסי לוי: גם עמיר פרץ.

חיים אורון: תעזבו את זה עכשיו, אתם רוצים להיכנס עכשיו בין עמיר פרץ לליכוד?

יעקב ליצמן: אזמין את כולם – כסף לא יהיה מזה.

יעקב ליצמן: אני לא מזמין, לא הולך לעשות כאן פריימריס.

יעקב ליצמן: ביום שני לא צריך משלחת כל כך גדולה, אני רוצה שני אנשים, שמעון רומח ועוד אחד.

יואב גדסי: ונציגי העובדים לא יבואו?

חיים אורון: יבוא שמעון, שהוא ממשרד הפנים ועוד נציג של העובדים.

יעקב ליצמן: ביום שני בבוקר נקיים את הישיבה, בשעה 9:30 ונדחה את נושא עמלות ההפצה בחצי שעה.

חיים אורון: ראיתי את החובות של הגליל המערבי, זה לא ייפתר בדרך הזאת.

חיים אורון: אני רואה את רשימת הרשויות, זה לגלגל מים.

חיים אורון: הם צריכים לבוא ביום שני עם משהו.

חיים אורון: בגליל המערבי, רשימת הרשויות שנמצאת פה לא תביא כסף בשנה הקרובה.

יעקב ליצמן: תודה רבה לכולם.

יעקב ליצמן: 2.

יעקב ליצמן: שינויים בתקציב לשנת 2005

יעקב ליצמן: יש לנו ארבע העברת תקציביות, שלוש של משרד התחבורה תחבורה ואחת על אינטל.

יעקב ליצמן: פניה מספר 476, תקציב הפיתוח של משרד התחבורה.

אהוד אדירי: זאת פניה שנועדה להעביר עודפים משנה קודמת מתקציב של בניית נתיבי תחבורה ציבורית בכניסה לירושלים, שהביצוע שלהם התעכב בגלל ההתעכבות של הגשר.

יעקב ליצמן: מתי תסתיים העבודה שם?

אהוד אדירי: יש עיכוב בביצוע.

אהוד אדירי: יש גם עיכובים שנובעים מתכנון, עשו שינויים במבנה של הגשר וגם בביצוע.

מיכאל רצון: למה השינויים הם תמיד אחרי שמאשרים?

יעקב ליצמן: מי בעד פניה 476?

יעקב ליצמן: הצבעה בעד – פה אחד נגד – אין אושר

יעקב ליצמן: תודה, פנייה 476 אושרה.

יעקב ליצמן: אנחנו עוברים לפניה מספר 477.

אהוד אדירי: הפניה הזאת נועדה להעביר עודפים מקרן הבטיחות.

אהוד אדירי: זאת קרן שבעבר תוקצבה לנושא בטיחות בדרכים.

אהוד אדירי: 670,000 שקלים מועברים משם לפרוייקטים של תקציב פיתוח של משרד התחבורה.

אהוד אדירי: זאת קרן סגורה, אלה עודפים שנשארו.

יעקב ליצמן: מי בעד פניה 477?

יעקב ליצמן: הצבעה בעד – פה אחד נגד – אין אושר

יעקב ליצמן: תודה, העברה 477 אושרה.

יעקב ליצמן: אנחנו עוברים לפניה 478.

אהוד אדירי: הפניה הזאת זהה, אם קודם זה היה תקציב פיתוח עכשיו זה תקציב שוטף.

אהוד אדירי: זה בדיוק אותו רעיון, עודפים אחרונים של קרן הבטיחות, 1.382 מיליון שקלים.

יעקב ליצמן: מי בעד פניה 478?

יעקב ליצמן: הצבעה בעד – פה אחד נגד – אין אושר

יעקב ליצמן: תודה, פניה 478 אושרה.

יעקב ליצמן: אני רוצה להציע לך הצעה, שקראתי עליה בעיתון "המודיע" היום.

יעקב ליצמן: אני רוצה אישור ממשרד התחבורה שמי שיושב באוטובוס ישלם מחיר רגיל, מי שעומד ישלם חצי מחיר.

יעקב ליצמן: אני מבקש שתעביר את זה למשרד האוצר בשמי, אני חושב שזאת הצעה ראויה מאוד.

יעקב ליצמן: פניה 491, זאת פניה של משרד התמ"ת על 2.486 מיליארד שקלים לאינטל.

יעקב ליצמן: חברי הכנסת הודיעו לי שהם מבקשים שהמנכ"ל יבוא להסביר את זה.

יעקב ליצמן: היות שהמנכ"ל הודיע לי שהוא יכול לבוא רק אחר הצהרים ההצבעה נדחית ליום שני.

יעקב ליצמן: תודה רבה, הישיבה נעולה.