ועדת הכלכלה, כנסת 16, פרוטוקול מספר 542, 2005-11-29 10:30

אמנון כהן: אני פותח את הדיון בהצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (מס' 69) (סייג למתן רשיון נהיגה לאדם שהורשע בעבירת סמים מסוכנים), התשס"ה-2005, פ/2857, להכנה לקריאה שניה ושלישית.

אמנון כהן: חבר הכנסת כחלון, תסביר את החוק.

משה כחלון: הצעת חוק מדברת על כך שאדם שהורשע בעבירת סמים לא יוכל לקבל רישיון נהיגה שנה מיום ההרשעה או מפסק הדין החלוט.

אתי בנדלר: מיום שפסק הדין הפך להיות פסק דין סופי.

אתי בנדלר: זאת אומרת, שאם הוא הגיש ערעור אז ממתינים לתוצאות הערעור בבית המשפט.

אתי בנדלר: ההצעה הזאת מתייחסת אך ורק לפעם הראשונה שמישהו מבקש רישיון נהיגה, לא מדובר בחידוש רישיון.

משה כחלון: הכוונה היא לגרום לחבר'ה הצעירים לא לנסות ולא להיחשף מלכתחילה לסמים.

אמנון כהן: שתהיה הרתעה, שידעו שהם לא יקבלו רישיון נהיגה במשך שנה מיום ההרשעה.

משה כחלון: המטרה שלי היא הרתעה בלבד.

משה כחלון: ניסיתי לכלול כאן גם עבירות של אלימות ושימוש בנשק קר או חם.

משה כחלון: כרגע יש הפוגה במקרים האלה אבל יש תקופות - - - כרגע יש לנו אכיפה שהיא קצת בעייתית, לצערי, אז אנחנו צריכים לסייע בהרתעה.

משה כחלון: רציתי להרחיב את זה גם לאלימות וגם לנשק קר אבל זה לא עלה בידי.

משה כחלון: רציתי לעשות את זה לשלוש שנים, אולם הגעתי להסכמה עם משרד המשפטים שזה יהיה שנה.

משה כחלון: בבדיקות שערכנו ראינו שרוב הנערים רוצים להתקבל ליחידות מובחרות ולקבל רישיון נהיגה.

משה כחלון: הם מחכים לשני הדברים האלה בכיליון עיניים.

משה כחלון: הצבא הקדים אותנו והחליט שמי שנתפס בעבירות סמים לא יוכל להתקבל ליחידות מובחרות ונראה שזה אכן גורם מאוד מרתיע.

משה כחלון: לכן "העתקנו" את זה לרישיון הנהיגה.

משה כחלון: נעשו כאן מספיק דיונים והגענו להסכמות.

משה כחלון: הייתי רוצה לזרז את החקיקה לפני סיום מושב הכנסת.

אמנון כהן: נשמע את הנציגים כדי שנוכל להוציא מכן חוקים טובים וראויים.

חנן אהרון: היום מוציאים רישיון בגיל 17.

חנן אהרון: נניח שתפסו את הנער על עבירת סמים, ההליכים המשפטיים נמשכים הרבה זמן ובינתיים הוא יכול להוציא רישיון.

חנן אהרון: צריך לחשוב על זה כי אם יתקיים ההליך הזה, כולם ירוצו להוציא את הרישיון.

חנן אהרון: ישנה גם דרך השניה, שקיימת היום: אנחנו מקבלים פעמיים בשנה רשימה של מורשעים בעבירות סמים.

חנן אהרון: אנחנו עושים מיפוי במחשב לראות מי מהם בעל רישיון נהיגה ואנחנו מפנים אותם למכון הרפואי לבטיחות בדרכים.

חנן אהרון: קודם כל מבטלים להם את הרישיון ואז מפנים למכון.

חנן אהרון: המכון טיפל משנת 2002 בקרוב - 10,000 נהגים כאלה.

משה כחלון: אתה בעצם משלים אותי.

משה כחלון: ברגע שהוא נפל לקטגוריה של מורשע, אז הוא כבר אצלך.

משה כחלון: אני מדבר על שלב אחד לפני שבו אני אומר לו: "אל תגיע למצב שבו תהיה מורשע".

משה כחלון: גם אם באותה שנה מתקיים מרוץ בין בית המשפט לבין אותו צרכן סמים או מואשם בעבירות סמים, אז אם הוא השיג אותי במרוץ, הוא נופל אצלך.

חנן אהרון: למכון הרפואי לבטיחות בדרכים יש שיקול דעת.

לאה ורון: מתוך 10,000 איש שהופנו למכון, כמה נפסלו לנהיגה?

חנן אהרון: נפסלו כ-1,400 איש, אלה הנרקומנים הכבדים באמת.

חנן אהרון: בחוק המוצע יש סכין קצבים - אם הוא השתמש הוא לא יקבל רישיון במשך שנה.

חנן אהרון: פה יש שיקול דעת למכון הרפואי.

משה כחלון: אנחנו רוצים שהוא לא יגיע למכון הרפואי.

חנן אהרון: מי שלא הצליח להוציא רישיון יקבל שנה.

חנן אהרון: חבר שלו, שעישן יחד איתו, וההליך המשפטי שלו קצת נדחה, יקבל רישיון.

חנן אהרון: צריך שלא תהיה אפליה, אנשים ידחו את המשפטים.

חנן אהרון: צריך שיהיו שיניים לחוק.

חנן אהרון: אם תהיה אפליה בין הצעירים, עדיף שלא נעשה כלום.

משה כחלון: אני רוצה שמראש הוא לא ייכנס לזה.

משה כחלון: לדעתי הוא יוותר על אותה נגיעה אם הוא יחשוב שזה יסבך לו את החיים.

אמנון כהן: מה אתה מציע?

חנן אהרון: אני מציע שאם יש לו תיק תלוי ועומד לא לתת רישיון.

אתי בנדלר: אתה מייצג את עמדת הממשלה?

אתי בנדלר: אתה רוצה שזה יהיה ליותר משנה?

חנן אהרון: עמדת משרד התחבורה שגם אם הוא לא הורשע אלא רק הוגש נגדו כתב אישום, לא לתת רישיון.

אתי בנדלר: זה מדהים.

אתי בנדלר: האדם לא הורשע בכלל.

אתי בנדלר: רק הוגש נגדו כתב אישום, הוא אפילו לא פסול מלכהן כחבר כנסת, איך אתה יכול להציע דבר כזה בכלל?

אתי בנדלר: ועוד בלי שיקול דעת.

איתן גורני: אני סגן המנהל הרשות הלאומית למלחמה בסמים ובאלכוהול.

איתן גורני: אני רוצה לתמוך בחוק הזה ואני רואה בו ברכה.

איתן גורני: אני חושב שכל דבר שמרתיע משימוש בסמים, במיוחד לנוער, וזה בהחלט מרתיע, מביא ברכה.

איתן גורני: אדם שהורשע בבית משפט על עבירת סמים, רשאי בית המשפט על פי סעיף 37(א) לשלול ממנו את הרישיון עד לתקופה של 5 שנים.

איתן גורני: לכן אנחנו מכוסים גם לגבי אנשים שהוציאו רישיון לפני.

איתן גורני: גם אני חושב שההצעה של עמיתי ממשרד התחבורה מרחיקת לכת.

איתן גורני: אני רק שואל את עצמי אם לא צריך להכניס כאן, במידה כלשהי, גם את הנושא של אלכוהול.

אמנון כהן: יש לנו חוק שכרות שיעבור היום במליאה.

אתי בנדלר: שם מדובר בסמכויות אכיפה.

איתן גורני: בפקודת התעבורה שכרות מכילה בתוכה גם סמים.

איתן גורני: אבל אם מדברים על ההצעה כפי שהיא כאן, אז אנחנו תומכים בה.

איתן גורני: תדעו לכם, לא בקלות דעת מרשיעים בן נוער בעבירת סמים.

איתן גורני: ישנו הליך של א"ת שכאשר אדם צעיר מתחת לגיל 18 נתפס עם סמים והולך לטיפול, אז לא פותחים לו תיק.

איתן גורני: לפעמים גם בתפיסה שניה לא פותחים לו תיק.

איתן גורני: אותו הליך מתקיים גם לגבי מבוגרים.

איתן גורני: בסמכות היועץ המשפטי לממשלה, לסגור תיק לאדם שנתפס בפעם הראשונה.

אסתי גרוס: אני ממשרד החינוך.

אסתי גרוס: אנחנו תומכים בחוק.

אסתי גרוס: אנחנו שותפים גם למטרה וגם לרציונל.

אסתי גרוס: השאלה היא עד כמה זה יהיה מרתיע, בדיוק בגלל הסיבה שאיתן ציין עכשיו, שבדרך כלל פותחים לבני נוער הליך א"ת.

אסתי גרוס: ברוב המקרים של שימוש בסמים בקרב בני נוער אין תיק פלילי.

אסתי גרוס: זה יהיה מרתיע אולי לכאלה שסוחרים.

איתן גורני: זה בערך 60% מסך התיקים.

דרור קדמי: אני לא בטוח שחשבנו על סעיף 24 לחוק הנוער, שפיטה רישיון ודרכי טיפול.

דרור קדמי: יכול להיות שקטין יימצא אשם בעבירת סמים אבל הוא לא מורשע, וזאת בהליך שיפוטי.

דרור קדמי: "קבע בית המשפט לנוער שהקטין ביצע את העבירה ונסתיימו ההליכים האמורים בסעיף 22 יחליט על אחד מאלה: 1.

דרור קדמי: להרשיע את הקטין ולגזור את דינו.

דרור קדמי: 2.

דרור קדמי: לצוות על אחד או יותר מהאמצעים ודרכי הטיפול.

דרור קדמי: " בית המשפט יכול להחליט שהוא אשם אבל הוא לא ירשיע אותו אלא יצווה על דרכי טיפול.

אמנון כהן: מה אתה מציע?

דרור קדמי: אני חושב שהסעיף לא חל במקרה זה.

אתי בנדלר: בוודאי שהוא לא חל.

אתי בנדלר: חוק הנוער הוזכר בישיבה הקודמת.

רחל גוטליב: לכל אלה שמציעים להחמיר ולהרחיב את הסעיף הזה, צריך לזכור: להבדיל מסעיף 37א לפקודת הסמים, שנתן סמכות מאוד רחבה לבית המשפט, גם לגבי מי שמורשע בעבירות סמים – גם לא לקבל רישיון וגם לשלול ממנו רישיון לפרקי זמן ארוכים ביותר, אבל זה דבר שנתון לשיקול דעת בית המשפט.

רחל גוטליב: הסמכות הזאת קיימת, היא קיימת במקביל למוצע בחוק הזה.

רחל גוטליב: הבנתי מהצעת החוק ומקריאת הפרוטוקולים הקודמים שזה אמור לתת כלי נוסף מרתיע, משהו שמעביר מסר כללי.

רחל גוטליב: אנחנו חייבים להיזהר שזה יהיה מידתי, כי זה לא תלוי נסיבות.

רחל גוטליב: עצם העובדה שהוא הורשע דיה כדי לשלול ממנו רישיון.

רחל גוטליב: לכן אני מציעה לא לקבל את ההצעות שהוצעו כאן להרחיב את זה.

רחל גוטליב: במהלך הדיונים הקודמים הועלתה בעיה נכונה על ידי היועצת המשפטית של הוועדה: העדר אפשרות של שיקול דעת.

רחל גוטליב: אני מבינה את ההתנגדות של משרד התחבורה, שאמר בצדק, שמכיוון שאין לנו אמות מידה ברורות.

רחל גוטליב: הסעיף מאוד דרקוני, לא יכול שניתן את שיקול הדעת לפקיד במשרד הרישוי.

רחל גוטליב: אמרתי ליועצת המשפטית של הוועדה שנראה לי נכון להשאיר פתח מילוט לבית המשפט.

רחל גוטליב: לתת אפשרות שבית המשפט המרשיע יקבע אחרת.

רחל גוטליב: בית המשפט יידע שמשמעות פסק הדין שלו כנגד אותו אדם היא שהוא לא יוכל לקבל רישיון במשך שנה, ואז הוא יקבע מטעמים מיוחדים או מסיבות מיוחדות שיפורטו, מדוע זה לא יחול בנסיבות אותו מקרה.

רחל גוטליב: דבר נוסף, יכול להיות שבית המשפט ירצה לעשות שימוש בסמכות הנתונה לו לפי סעיף 37(א), שהיא הרבה יותר חמורה.

רחל גוטליב: שם הוא יכול לפסול עד 5 שנים.

רחל גוטליב: איך זה יילך ביחד?

רחל גוטליב: לכן אני מציעה להסדיר גם את זה בהצעת החוק הנוכחית.

רחל גוטליב: בית המשפט יחליט שהוא לא ייפסל על פי הסעיף המוצע, אלא לפי סמכותי לפי סעיף 37(א).

אתי בנדלר: אני מבקשת שנדון בכל אחת מההערות ושהוועדה תקבל הכרעות.

דן שני: אני מציע להשאיר את האיזון כמו בנוסח המוצע.

דן שני: שמענו שחלק מהתיקים מסתיימים באי תביעה.

דן שני: בחלק נכבד מהתיקים, בית המשפט מפעיל את שיקול דעתו ולא מרשיע.

דן שני: אני מציע שאם בית המשפט לא מרשיע, החוק ממילא לא יחול.

דן שני: במקומות שבית המשפט כבר הרשיע, לא להשאיר שיקול דעת ושהעיכוב יהיה אוטומטי.

דן שני: המידתיות היא בזה שזה לשנה אחת.

אבי גולן: אנחנו מברכים על ההצעה של חבר הכנסת משה כחלון והיינו שמחים שזה יעבור במושב הזה.

אבי גולן: יישר כוח.

מעין מזיג: מועצת התלמידים בעד החוק הזה.

מעין מזיג: אנחנו מתנגדים לעמדת משרד התחבורה שיש להטיל את הסנקציה הזאת מהרגע שהוגש כתב אישום.

מעין מזיג: זה דבר לא הגיוני.

מעין מזיג: לא יכול להיות שלפני שניתנה לאדם אפשרות להגיד את דברו או לפני ששופט פסק את דינו, תופעל נגדו הסנקציה הזאת.

מעין מזיג: בנוגע לנסיבות, אני לא מאמינה שיש נסיבות מקלות לעניין סמים.

מעין מזיג: אין סיבות שמצדיקות את זה.

מעין מזיג: ברגע שילד השתמש בסמים מסוכנים, אין נסיבות מקלות בעניין הזה, לכן עניין הנסיבות לא רלוונטי.

מעין מזיג: אף על פי שאני מבינה את הרצון להתחשב, אני לא חושבת שיש סיבות שמאפשרות את זה.

דוד טל: אם הוא בא מבית של הורים נרקומנים?

מעיין מזיג: אז כן יתנו לו רישיון?

מעיין מזיג: ברגע שאתה פותח פתח ונותן סוג של נסיבות שמאפשרות את זה, ושמצדיקות את זה, הפתח ייפרץ.

דוד טל: לכן בנסיבות האלו, בית המשפט שוקל ומאזן.

מעיין מזיג: באשר להצעה להכניס גם את נושא האלכוהול.

מעיין מזיג: אין כזה דבר הרשעה על שיכרות.

מעיין מזיג: החשיבות של החוק היא במובן ההרתעתי ולכן אני חושבת שבן נוער ממוצע לא מבין את הדקדוקים המשפטיים שהעליתם פה.

מעיין מזיג: כל מה שהוא יידע זה שאם הוא ישתמש בסמים הוא לא יקבל רישיון.

מעיין מזיג: הוא לא יתחיל לחשב שהוא יכול לדחות את המשפט.

מעיין מזיג: החשוב הוא שבן הנוער יידע שברגע שהוא לוקח סמים, הוא לא יקבל רישיון.

מעיין מזיג: אני לא רוצה לשפוך את המים עם התינוק, אבל לדעתי שנה הוא זמן קצר מידי.

מעיין מזיג: אני בספק לגבי הערך ההרתעתי של התקופה הזאת.

מעיין מזיג: משה כחלון: במהלך ההכנות לחוק פנו אלי בני נוער.

מעיין מזיג: אמרתי להם ששנה זה כלום.

מעיין מזיג: אז אחד אמר לי: "לילה אחד שאתה לא נותן לי רישיון, זה מוות עבורי".

יעקב אדלר: אנחנו תומכים בחוק, לא רק בגלל ההרתעה שהיא בהחלט חשובה מאוד אלא מכיוון שזאת תחילתה של הקריירה של הנהג הזה והוא מהווה גם סכנה לציבור.

יעקב אדלר: אם הילד נוהג תחת השפעת סמים מסוכנים זאת סכנה לציבור.

יעקב אדלר: לכן אנחנו תומכים.

אורי אסטלין: נתבקשנו להביא כמה נתונים.

אורי אסטלין: על פי סקירה שנערכה בשותפות עם ראש מחלקת נוער היום בנושא סמים: בשנת 2004 נפתחו 4,200 אירועים כש-60% מתוכם נסגרו כאי תביעה.

אורי אסטלין: מתוך ה-40% פחות מ-10% הובאו לדין.

אורי אסטלין: כך שהנחת העבודה אומרת שאנחנו מדברים על קבוצה מצומצמת.

דרור קדמי: מתוך ה-10% רק 1% מורשע.

דרור קדמי: אורי אסטלין דבר נוסף, בסקר ארצי שערכה הרשות למלחמה בסמים, 75% מהקטינים עד גיל 18 דיברו על כך שמה שמרתיע אותם זה פתיחת תיק במשטרה ואי קבלת רישיון נהיגה.

דרור קדמי: אנחנו תומכים בחוק בשני ידיים, אבל כדאי לדעת שמדובר במספרים קטנים מאוד.

מאיר ריפס: אנחנו כמובן תומכים בחוק אבל יש בעיה פרקטית: הבנתי שבכלל לא מרשיעים וגם כשמרשיעים אז הם או במוסד או במאסר.

מאיר ריפס: אז מתי הם ינהגו?

מאיר ריפס: הכוונה טובה אבל בפועל זה לא יתבצע.

משה כחלון: "הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (מס' 69) (סייג למתן רישיון נהיגה לאדם שהורשע בעבירת סמים מסוכנים), התשס"ה-2005.

משה כחלון: בפקודת התעבורה אחרי סעיף 11 יבוא – 11א.

משה כחלון: רשות הרישוי לא תיתן רישיון נהיגה לאדם שהורשע בעבירה לפי פקודת הסמים המסוכנים (נוסח חדש) התשל"ג-1973, בשנה שקדמה להגשת הבקשה לרישיון".

אמנון כהן: היועצת המשפטית, תתייחסי להערות שהועלו כאן.

אמנון כהן: אנחנו רוצים להוציא מהוועדה את החוק הכי טוב והכי ראוי.

אמנון כהן: זה יהיה חוק הרתעתי ובני הנוער יידעו שיש אפשרות שישללו מהם את הרישיון.

אתי בנדלר: גברת גוטליב העלתה שתי בעיות משפטיות שהועלו עוד בדיון הקודם ואמרנו שניתן עליהם את הדעת בהמשך.

אתי בנדלר: אני רוצה להעלות שאלה נוספת: האם ראוי ליתן את הדעת מתי בוצעה העבירה?

אתי בנדלר: כפי שהוועדה כבר הציעה, הנוסח ישונה: השנה תתחיל להיספר מהמועד שפסק הדין הסופי הפך להיות חלוט.

אתי בנדלר: השאלה האם רלוונטי להתייחס גם למועד שבו בוצעה העבירה?

אתי בנדלר: אם העבירה בוצעה בגיל 13 והוא הורשע בגיל 17, האם גם אז ההוראה הזאת תחול?

אתי בנדלר: הנקודה השניה היא המוחלטות של ההוראה הזאת.

אתי בנדלר: היום הנוסח או ההצעה מנוסחת בצורה כזאת שבשום מקרה ובשום נסיבות לא ניתן יהיה לתת רישיון נהיגה.

אתי בנדלר: אני רוצה להפנות את תשומת הלב למספר הוראות הרלוונטיות לענייננו: בחקיקה הישראלית יש לא מעט הוראות המטילות עונשי חובה בשל ביצוע עבירות שונות.

אתי בנדלר: החלק הכללי בחוק העונשין, דרכי ענישה, בסעיף 35 (א) שבו קובע: "הורשע אדם בעבירה שדינה עונש חובה ניתן להטיל עליו עונש קל מעונש החובה הקבוע לעבירה אם העבירה נעברה בנסיבות מקלות מיוחדות שיפורשו בפסק הדין".

אתי בנדלר: ואז נאמר שההוראה הזאת שמאפשרת סטייה מהוראה שמדברת על עונש חובה לא תחול רק בעבירת רצח או חוק לעשיית דין בנאצים ועוזריהם וחוק הטייס עבירות משמעת.

אתי בנדלר: זאת אומרת, שהקביעה הכללית בחוק העונשין היא שלמרות חיוב בעוני חובה יש לבית משפט, בנסיבות מיוחדות שהוא יפרט, לסטות.

אתי בנדלר: אבל זה לא רק בחוק העונשין.

אתי בנדלר: אני רוצה ללכת דווקא לפקודת התעבורה.

אתי בנדלר: בפקודת התעבורה יש הרבה עונשי חובה, בעיקר בנוגע לפסילות רישיון.

אתי בנדלר: וכאן, בכל אחד מהסעיפים, בסעיף שמדבר על פסילת מינימום 3 חודשים, פסילת מינימום שנה, פסילת מינימום בשל נהיגה בשכרות, שזה קרוב לעניינו: "הורשע אדם על עבירה כאמור בסעיף 62(3), דהיינו נהיגה בשכרות" – שזאת גם נהיגה תחת השפעת סמים – "דינו בנוסף לכל עונש אחר פסילה מלקבל או להחזיק רישיון נהיגה לתקופה שלא תפחת משנתיים.

אתי בנדלר: ואם כבר הורשע על עבירה זאת בשנה שקדמה לאותה עבירת פסילה, לתקופה שלא תפחת מ-4 שנים.

אתי בנדלר: אולם רשאי בית המשפט, בנסיבות מיוחדות שיפרש בפסק הדין, להורות על פסילה לתקופה קצרה יותר".

אתי בנדלר: כך גם בסעיף שמדבר על פסילת מינימום ל-3 שנים, זאת אומרת בעבירות החמורות ביותר.

אתי בנדלר: אבל לא רק בפסילות חובה מעניקים שיקול דעת לבית המשפט.

אתי בנדלר: גם כשמדובר על פסילה מנהלית של רישיון רכב, יש סמכות, בהתאם לסעיף אחר בפקודת התעבורה, למשל סעיף 48 לפקודה אומר: "מי שנפסל בצו של קצין משטרה, כאמור בסעיף 47, רשאי לבקש מבית המשפט המוסמך לדון בעבירה לבטל את הפסילה, ובית המשפט, לאחר ששמע את היועץ המשפטי לממשלה או את בא כוחו, או שוטר, רשאי לבטל את הפסילה בתנאים או ללא תנאי אם שוכנע שביטול הפסילה לא יפגע בביטחון הציבור".

אתי בנדלר: יש עוד דוגמאות.

אתי בנדלר: דהיינו, חוץ מרצח ועשיית דין בנאצים אין מוחלטות של עונש היום בחקיקה הישראלית.

אתי בנדלר: אני חושבת שצריך גם להשאיר פה פתח מילוט, אמנם לא לרשות המנהלית, אבל לאפשר פניה לבית המשפט, בנסיבות מיוחדות שהוא יפרש, להקל.

אתי בנדלר: אני חושבת שהדבר ראוי מאוד.

אתי בנדלר: הדבר הנוסף הוא היחס בין סעיף 37 לפקודת הסמים המסוכנים לבין הנוסח הזה.

אתי בנדלר: כאן הייתי מבקשת שתציעי נוסח.

רחל גוטליב: אני הייתי מציעה לשלב את שניהם.

רחל גוטליב: שיקול דעת של בית המשפט של בית משפט צריך לקחת בחשבון, בין השאר, את השאלה, האם הוא ייתן את הסעד.

אתי בנדלר: אני הייתי מבקשת הצעה קונקרטית כדי שהוועדה תדע על מה היא מתבקשת להצביע ואם היא מקבלת את זה או לא.

רחל גוטליב: "אלא אם כן הורה בית המשפט, בנסיבות מיוחדות שיפורטו, שלא לפסלו מלקבל רשיון נהיגה, או לפסול אותו מלקבל רשיון נהיגה לתקופה שונה מהאמור, בתוקף סמכותו לפי סעיף 37(א).

רחל גוטליב: בית המשפט מוסמך לתת 5 שנים.

רחל גוטליב: נניח שהוא החליט לפסול לחודשיים.

רחל גוטליב: אם הוא החליט בפסק הדין שיש נסיבות מיוחדות - - -

אתי בנדלר: אז הסעיף הזה לא יחול.

אתי בנדלר: אבל מה אם הוא לא יתייחס לזה בכלל בפסק הדין?

אתי בנדלר: אני מתכוונת לכך שבפסק הדין של הסמים בכלל לא דיברו על הנושא של רישיון הנהיגה והוא הורשע.

אתי בנדלר: טרם חלפה שנה, הוא סיים את לימודי הנהיגה ורוצה לקבל רישיון.

אתי בנדלר: רשות הרישוי אומרת, ובצדק, שאסור לה לתת רישיון במשך שנה מאז שפסק הדין הפך לחלוט.

אתי בנדלר: הוא אומר שיש נסיבות מיוחדות.

אתי בנדלר: אני רוצה לאפשר לו במצב כזה, לפנות לבית המשפט ושבית המשפט ידון בנושא.

אתי בנדלר: צריך גם התייחסות לסעיף 37(א) לפקודת הסמים המסוכנים וגם אפשרות לפנות לבית המשפט לשנות את תקופת הפסילה או המניעה.

איתן גורני: למה צריך את שתיהן?

אתי בנדלר: אלה שתי נסיבות שונות לחלוטין.

אתי בנדלר: הרגע הסברתי שיתכן שבן אדם מורשע בעבירת סמים ואין לו בכלל עדיין רישיון הנהיגה ונושא רישיון הנהיגה לא עלה בכלל במהלך הדיונים או בגזר הדין ובית המשפט לא התייחס לזה.

רחל גוטליב: אם הוא לא התייחס, אז צריך לתת אפשרות לפנות.

דן שני: להערתה של עו"ד בנדלר, מבחינה מהותית לא מדובר פה ממש בעונש שבית המשפט גוזר אלא בסנקציה מנהלית שהיא לא ענישתית אלא מונעת פריבילגיה.

אתי בנדלר: אבל אני התייחסתי לפסילה על ידי קצין משטרה ועדיין יש הליך של פניה לבית המשפט למרות שזה לא מוסבר שם כענישה.

דן שני: שם בית המשפט רשאי לקצר כי הוא נכנס לגופו של התיק.

דן שני: אין ספק שבסעיף הזה שעומד על הפרק אנחנו עומדים למנוע פריבילגיה ולא להעניש.

דן שני: כתוב: "רשות הרישוי לא תיתן רישיון".

דן שני: זה דומה ללא לתת רישיון נשק.

דן שני: במובן הזה זה לא חלק מהעונש לכן אני חושב שמבחינה מהותית לא חלה החובה של חוק העונשין כי זה לא חלק מהעונש שבית המשפט מטיל עליו.

דן שני: מבחינה פרקטית, מה שקרה עם פסילות המינימום, בית המשפט בצורה סיטונית היה מפעיל את החריג הזה מהרגע שהותר לו.

דן שני: מהזמן שניתנה לבית המשפט אפשרות לתת פסילה פחותה מפסילת המינימום, הגענו לכך שכ-40% מהעונשים היו בנסיבות החריגות האלה.

דן שני: אנחנו הגשנו המון ערעורים.

דן שני: היום, לאחר עבודה מאוד מאומצת, הגענו למצב שרק ב-15% מהתיקים בית המשפט מפעיל את שיקול הדעת שלו.

אתי בנדלר: האם אתה מנסה לומר שבית המשפט משתמש בדרך לא ראויה בשיקול דעתו ולכן ראוי לצמצם אותה?

דן שני: איפה שיש לי יכולת כמחוקק למנוע את הפריבילגיה של מתן רישיון, אני מעדיף לעשות את זה ככה ולא להעביר את הכדור חזרה לבית המשפט שידון בזה כחלק מהעונש ואז שוב נצטרך לרוץ ולהגיש ערעורים.

דן שני: שמענו שב-60% מהתיקים בית המשפט בכלל לא מרשיע.

דן שני: התוצאה תהיה שב-90% מתוך ה-40% בית המשפט יחליט שהסעיף הזה לא יחול.

דן שני: לגבי המועד, ברגע שהמועד לא יהיה מועד גזר הדין אלא המועד שבו הפך פסק הדין לחלוט, זה רק ייתן להם סיבה להגיש ערעור, כי הערעור ממילא נמשך יותר משנה.

דן שני: בשנה הזאת הוא יוציא את רישיון הנהיגה.

דן שני: אני חושב שזה צריך להיות ממועד גזר הדין.

אתי בנדלר: אני חושבת שזה לא ראוי.

אתי בנדלר: אני שמחה שגם משרד המשפטים לא רואה את הדברים עין בעין.

אתי בנדלר: הגברת גוטליב, שהיום מייצגת את משרד המשפטים, היא עתירת ניסיון בענייני משטרה בשל העבר שלה כסגנית היועצת המשפטית של המשרד לביטחון פנים.

אתי בנדלר: עם כל הכבוד, היא מכירה גם את ההיבטים האלה.

אמנון כהן: תציעי נוסחה מתאימה.

אתי בנדלר: האמת היא שאין לי נוסחה כי אנחנו מדברים על עקרונות.

אתי בנדלר: ישנם שלושה עקרונות שצריך לנסח: א.

אתי בנדלר: מדובר במתן רישיון נהיגה לראשונה.

אתי בנדלר: ב.

אתי בנדלר: לבית המשפט תהיה סמכות לקבוע אחרת בנסיבות מיוחדות שהוא יפרש.

אתי בנדלר: ג.

אתי בנדלר: תיקבע הוראה באשר ליחס שבין סעיף 37 לפקודת הסמים המסוכנים לבין הסעיף המוצע.

אתי בנדלר: דהיינו, שאם בית המשפט החליט על מניעת קבלת רישיון, אז הסעיף הזה לא יחול, כי הוא נתן את דעתו במפורש לסעיף הזה.

אתי בנדלר: ה.

אתי בנדלר: מדובר בפסק דין חלוט.

אתי בנדלר: אלה התיקונים שעליהם מדובר.

אתי בנדלר: רק עכשיו דיברנו על הסעיפים אז אני לא יכולה להציע כרגע נוסח.

אתי בנדלר: אפשר לאשר את העקרונות ואני אנסח אותם.

איתן גורני: אני רוצה להתייחס לנקודה של פסק דין חלוט או הרשעה.

איתן גורני: אם אדם הורשע חזקה שהוא כבר לא חף מפשע.

איתן גורני: לכן צריך ללכת לפי הנקודה שבה האדם הורשע ולא כשפסק הדין יחולט.

איתן גורני: אם יהיה ערעור והוא יזוכה, ממילא הסנקציה הזאת תיפול.

אתי בנדלר: אני רוצה להפנות את תשומת הלב לכך שמפאת טעות המועצה לשלום הילד והסנגוריה הציבורית, שלהם היתה עמדה שונה ורצו להביא את עמדתם, לא הוזמנו לישיבה היום.

אתי בנדלר: אבל כדי להתקדם בכל זאת ולא לעכב, חשבתי שאולי הוועדה תצביע ותאשר היום את הצעת החוק, עם התיקונים שאושרו כאן, אבל שההחלטה הזאת תיכנס לתוקף רק ביום כלשהו בשבוע הבא, כפי שאדוני יחליט, אלא אם כן, לפני כן, המועצה לשלום הילד או הסנגוריה הציבורית יתנגדו ויבקשו שהוועדה תקיים דיון נוסף.

אמנון כהן: נבקש מהם לשלוח התייחסות.

אתי בנדלר: זה ברור שהם מתנגדים.

אתי בנדלר: הם הודיעו שהם מתנגדים.

אמנון כהן: שמעתי את ההערות שלהם.

אמנון כהן: הם יגידו אותו דבר.

אמנון כהן: אני מעמיד להצבעה את הצעת החוק לתיקון פקודת התעבורה (מס' 69) (סייג למתן רישיון נהיגה לאדם שהורשע בעבירת סמים מסוכנים), התשס"ה-2005, של חבר הכנסת משה כחלון לקריאה שניה ושלישית, עם כל התיקונים ועם ההסכמות שהגענו אליהם.

אמנון כהן: היועצת המשפטית מקבלת את הסמכות לגבש ולנסח את התיקונים.

אמנון כהן: אנחנו גם נפנה למועצה לשלום הילד ולסנגוריה הציבורית כדי לשמוע אם יש להם הערות כבדות משקל.

אמנון כהן: אם יהיו להם הערות כבדות משקל לגבי החוק אנחנו נתייחס.

אמנון כהן: אנחנו רוצים שהנושא יונח ביום שני הבא על שולחנה של הכנסת.

אתי בנדלר: אני לא מתחייבת ליום שני הבא.

אתי בנדלר: האישור ייכנס לתוקפו ביום שני.

אמנון כהן: מי בעד ההצעה?

אמנון כהן: אושר פה אחד.