ועדת הכספים, כנסת 16, פרוטוקול מספר 212, 2005-11-08 10:00

יעקב ליצמן: אני פותח את ישיבת הוועדה.

יעקב ליצמן: הדיון הוא במסגרת העדכון לוועדת הכספים על כל הנושא של המפונים, ההתנתקות, התקציב, וכל מה שקורה מסביב, לגבי המפונים, מבחינת דיור, חינוך וכן הלאה.

יעקב ליצמן: לא הזמנתי אף משלחת, חוץ מעורך הדין מירון, שכתב לי מכתב.

יעקב ליצמן: אני מודיע שלא אתן לאף אחד רשות דיבור מלבד חברי הכנסת והמוזמנים.

יעקב ליצמן: זה לא דיון לכולם.

יעקב ליצמן: אנחנו, חברי הכנסת, רוצים לשמוע מה המצב.

ניסן סלומינסקי: לפעמים יש אינפורמציות ויש אינפורמציות שונות.

ניסן סלומינסקי: איך נשמע אותן?

יעקב ליצמן: אני רוצה לשמוע את הדברים מהם.

יעקב ליצמן: אני בטוח שגם אתם מקבלים מכתבים ומשלחות.

יעקב ליצמן: אם נעשה כאן דיון – לא ניכנס ללב הבעיות והפתרונות.

יעקב ליצמן: לכן שיניתי מהרגלי ולא הזמנתי משלחות.

יעקב ליצמן: פעם אחת חרגתי מהנוהל הזה כדי לקיים דיון שקט.

יעקב ליצמן: שנוכל אנחנו, כחברי כנסת, לשאול שאלות - גם שאלות קשות, אבל בדיון שקט, בלי צעקות.

אילן כהן: הכנו פה פרזנטציה מסודרת, ואין כאן מסך ברקו.

אילן כהן: אני אגיד כמה מילים כלליות על התהליך, ויהונתן בשיא ייתן דיווח פרטני על כל יישוב וכל קהילה – איפה הם נמצאים בפתרון הביניים ומה עם פתרון כללי.

איוב קרא: על הכסף או על המפונים?

יעקב ליצמן: על הכל.

אילן כהן: אנחנו התבקשנו לתת את תמונת המצב, וחיתוך המצב, נכון להיום, מבחינת התהליך.

אילן כהן: לאחר מכן ודאי תדונו מבחינת הכספים, ודאי.

אילן כהן: תמונת המצב היא היום היא כזו: יש ירידה דרסטית בכמות האנשים ללא פתרון.

אילן כהן: מאז ההתנתקות, כבר חודשיים וחצי מאז אני חייב לציין שנוצר דיאלוג, מה שלא היה קודם.

אילן כהן: עם רוב האנשים, עם כל הקהילות, יש היום דיאלוג אמיתי על רצונם לאן הם רוצים לעבור, ליישוב קבע - זה, בעצם, הבסיס לכל ההחלטה, ואיך מגיעים לשם דרך יישוב זמני.

אילן כהן: הכנסת חוקקה בחוק, בפרק 85, שאנחנו לוקחים אותו מאד ברצינות.

אילן כהן: אני תכף אציג לכם גם את מצב הקהילות, עם כל הקושי והטראומה בתהליך, ואני לרגע לא מתעלם ממנו.

אילן כהן: אתם ראו שכמעט כל הקהילות נמצאות היום עדיין בקבוצות.

אילן כהן: אין התפרקות של אנשים, כמעט, לבודדים.

אילן כהן: בקטע הזה, עד היום, יש שימור של המבנים, של הקהילות.

אילן כהן: אתם תראו גם מעבר לשלושה גושים מרכזיים של התיישבות או יישוב מחדש - אם זה באזור ניצנים, שמאור לקלוט כ- 50 עד 60 אחוז מאנשי הגוש, אם זה בצפון מערב הנגב - שם נוצרת התיישבות, פרויקט שקורם עור וגידים, על בסיס שתי קהילות כרגע, ואם זה ההתיישבות המתוכננת באזור מזרח לכיש – ממש יישוב חבל ארץ חדש, גם על בסיס שתי קהילות, עם צפי להצטרפות.

אילן כהן: אנחנו רוצים להציג לכם היום את המעבר לביניים- הוא, היום, ב- 60-70 אחוז גמר.

אילן כהן: אני מקווה שבדיאלוגים שנוצרים עם המתיישבים כבר רואים את הסוף של התהליך הזה, בטווח של שבועות.

אילן כהן: אנחנו יודעים לאן הם רוצים להגיע, אנחנו בדיאלוג, בשלבי תכנון מתקדמים.

אילן כהן: בחלק מהמקומות, כמו בעין צורים - אנחנו כבר בשלב ביצוע.

אילן כהן: כך שאני חושב שהיום ניתן לראות תמונה – אם נשארו כ- 400 משפחות בבתי מלון ועוד כמה עשרות באוהלים, מסיבה כזו או אחרת – לגבי רובם אנחנו כבר יודעים לאן הם הולכים.

אילן כהן: כדי לסבר על האוזן: בנווה דקלים עושים היום הגרלה על המשפחות שאמורות להגיע לאתר ניתן, ולהתפנות מבתי המלון.

אילן כהן: נוצר שיתוף פעולה אתם ודיאלוג.

אילן כהן: לא כל הבעיות נפתרו, אבל אנחנו כבר יכולים לראות כיוון, גם לביניים וגם לקבע, בשלושה גושי התיישבות שבהם ירוכזו כמעט 85 אחוז מהקהילות.

אילן כהן: אם נצליח לעשות את זה, הצלחנו, כגוף מבצע, כוועדת כספים שליוותה את התהליך.

אילן כהן: ובהחלט - אחת המטרות שנידונה פה היתה שימור הקהילות, שימור הכוח שלהן.

אילן כהן: אם נצליח להגיע למצב כזה שכ- 1,100 משפחות תישארנה במסגרות שהן מסגרות הגוש, עם מוסדות החינוך שלהן, נוכל ראות את הזה ביחד כהצלחה בתהליך הקשה הזה.

אילן כהן: בהחלט יש לנו מטרה ורצון לעשות את זה.

אילן כהן: יש הרבה חברי כנסת שמעורים אפילו בדיאלוגים שלנו עם קבוצות המתיישבים.

אילן כהן: גם הם שומעים שלמרות הקושי, והטענות שיש – חלקן מוצדקות וחלקן פחות – יש דיאלוג אמיתי עם ההנהגות.

אילן כהן: כרגע לא ירדנו ברוב המקרים לרמת הפרטים.

אילן כהן: אנחנו כרגע מדברים עם המנהיגויות של הקהילות – נצר חזני, עצמונה – שהתפנתה לשתיים, עם יד בינימין, עם נווה דקלים.

אילן כהן: הדיאלוג הוא עם הנהגות היישובים.

אילן כהן: אתם חייבים לקחת בחשבון דבר אחד שהוא חשוב - יש קהילת מקור וקהילה חדשה, שנוצרת.

אילן כהן: כדוגמה- בניצן, ביישוב הזמני, יהיו בטווח הלא ארוך 480 משפחות, שמורכבות מהרבה ישובים.

אילן כהן: החבורה שם הקימה עמותה כדי לעבור לניצנים - ניצן בקבע.

אילן כהן: יש איזו בעיה שאנחנו מטפלים בה ומתייחסים אליה, כי קהילת המקור היא לא בהכרח הקהילה להמשך הפתרון הלאה.

אילן כהן: אני חושב שזה שווה חשיבה ושווה דיון.

אילן כהן: מאידך, בהרבה מקומות קהילת המקור נשמרה: גני טל – נשארו קהילת מקור, נצרים – נשארו קהילת מקור, נצר חזני, גדיד - -

בנימין אלון: נצרים - -

אילן כהן: בנצרים, רוב היישוב, כ- 55 משפחות - - אבל עדיין אנחנו מדברים עם מסגרות.

אילן כהן: מסגרת שמכילה 55 משפחות, אוזן וחבריו, הם ההנהגה המקורית, אפילו.

אילן כהן: אתם אנחנו מדברים.

אילן כהן: וזה טוב, זה עוזר לנו, כי הרבה יותר קל לדבר עם הנהגה שיודעת מה היא עושה, מכירה את המשפחות ובאה לחלק את המבנים לפי גודל, לפי עזרה שהם צריכים - אנחנו הרי לא מכירים את הדקויות, מי מכיר את מי, מי נכה, מי צריך עזרה.

אילן כהן: אנחנו עובדים מול הנהגה קיימת, והאנשים האלה יודעים לחלק את זה הכי טוב בעולם.

אילן כהן: בהרבה מקרים זה קורה כך.

אילן כהן: במקרים כמו ניצן יש בעיה שנוצרת קהילה חדשה שמקימה עמותה שאליה אנחנו צריכים להתייחס.

אילן כהן: זה לא כמו גדיד, בדולח ומורג.

אילן כהן: זו, פחות או יותר התמונה הכוללת.

אילן כהן: אנחנו, נענים לרצונות של האנשים, במידה ואפשר, תחת מגבלות סעיף 85, אישור היועץ המשפטי, אישור סטטוטורי מממ"י.

אילן כהן: בבכל מקום שאנחנו רואים שיש הסכם סביר- אנחנו נוטים להיענות.

אילן כהן: כך בעין צורים לנצר חזני- נווה דקלים, כך בקטיף, אני מקווה, בעצמונה – לכיוון לכיש, כך בכפר דרום, שהיום אושר על ידי הוועד ויעברו לבנין - -

יעקב ליצמן: אני מאד מכבד.

יעקב ליצמן: לדעתי צריך ללכת לקראת המפונים.

יעקב ליצמן: אני רק שואל: האם יש מגבלה תקציבית?

יעקב ליצמן: עד איפה?

יעקב ליצמן: אני בעד.

יעקב ליצמן: אני מדגיש את זה 3עשרים פעם - מה שיביאו לנו אני אשתדל להעביר, כי צריך להקל עליהם.

יעקב ליצמן: האם יש איזושהי מגבלה?

יעקב ליצמן: כי עד לרגע זה, למשל – היום יש לנו שתי פניות, אבל האם אנחנו יודעים איפה סוגרים את זה?

הראל בלינדה: ההחלטות האלה, שמתקבלות מפעם לפעם, מגדילות את העלות הכוללת בכל פעם.

יעקב ליצמן: כאיש אוצר הוא בא לרמוז: תגבילו.

יעקב ליצמן: אני חולק עליו.

יעקב ליצמן: אני אומר: לא נגביל.

אילן כהן: אתם, וכולנו, בוחנים את עצמנו בתהליך, והוועדה הזו כבר שנה וחצי בעובי הקורה.

אילן כהן: הכנסת, הוועדה, חוקקה חוק מאד ייחודי.

אילן כהן: מצד אחד היא קבעה כללים מאד ברורים, מודולריים, אפילו נוקשים, לפיצוי הפרטני, ומצד שני, היא השאירה סעיף או פרק שאין לו מגבלה תקציבית.

אילן כהן: אני כל הזמן שומע – תקציב ההתנתקות גדל או קטן.

אילן כהן: תקציב ההתנתקות, מעבר למה שבג"ץ פסק, אחרי שהכנסת אישרה אותו – לא חזרנו לשנות אותו.

אילן כהן: בג"ץ שינה מה ששינה, ואנחנו לא חזרנו לשנות.

אילן כהן: כלומר – הוא נשאר אותו הדבר.

אילן כהן: מצד שני, הכנסת לא הגבילה אותנו בתקציב לפרק 85.

אילן כהן: היא אמרה – אתם יכולים להתקשר לפתרון בלעדי, תפור, אם אתם באמת חושבים שהפתרון הוא נכון, אנא, אשרו אותו במוסדות המתאימים באוצר - -

רוני בריזון: תן לנו סדרי גודל, שנבין.

אילן כהן: עשינו הערכה של תקציב ההתנתקות נכון לאוקטובר.

אילן כהן: ביקשתי מהאוצר והם יוכלו לתת לכם דיווח, כי ביקשנו חיתוך מצב.

אילן כהן: אמרו לנו שזה לא - - .

אילן כהן: מצד שני - לכנסת לא חזרנו על התקציב הפרטני.

אילן כהן: לא נגענו.

אילן כהן: איפה כן נגענו?

אילן כהן: איפה שהכנסת נתנה לנו מרווח פעולה.

אילן כהן: הכנסת אמרה שמעל 20 משפחות – לא רק שאפשר, אלא זה רצון הכנסת לעודד כזה דבר.

אילן כהן: שימרו על הקהילות, אם אתם יכולים להוציא יותר כסף דרך התיישבות, דרך פתרון קהילתי, דרך קיבוץ קולט שאתם תומכים בו ושיקלוט אנשים כמו שעשינו במפלסים, אור הנר, ועוד.

אילן כהן: רק דבר אחד: לא הגבילו אותנו בתקציב.

אילן כהן: רק הגבילו אותנו במדתיות.

אילן כהן: מה זאת אומרת?

אילן כהן: אין הסכם.

אילן כהן: - - מביאים ליועץ המשפטי, למנהל מקרקעי ישראל.

אילן כהן: בעין צורים – מנהל מקרקעי ישראל שם "ברקס".

אילן כהן: דבר דומה היה ביד חנה - חומש.

אילן כהן: באנו עם עסקה.

אילן כהן: להערכת מנהל מקרקעי ישראל היה צריך לשנות את העסקה, לכן באנו וחזרנו למשא ומתן.

אילן כהן: כלומר, במבחן המדתיות – לא היה - - כאן להוציא 100 מיליון שקל לפרק 85.

אילן כהן: גם אין בחוק את המילה "קראווילות" ואין מילה על דיור זמני.

אילן כהן: לא חייבתם אותנו לעשות דיור זמני לאף אדם.

אילן כהן: כל העניין של דיור זמני נועד כדי לשמר קהילתיות.

אילן כהן: פירשנו את החוק באומרו שאם אנחנו רוצים לשמר קהילה, ובשביל לעשות את זה צריך לבנות להם פתרון זמני – הבנו את רוח החוק כחלק מפרק 85.

מיכאל רצון: מי בדק עלות של קארווילה ב- 500 אלף שקל?

אילן כהן: אל"ף – זה לא 500 אלף.

אילן כהן: השאלה היא איך מגיעים למספרים כאלה של עלויות, ואיך זה נבדק.

אילן כהן: הדרך הכי טובה היא המכרז.

אילן כהן: יצאנו למכרז ל-15 קבלנים.

אילן כהן: כל מי שעוסק בבניה מתועשת בישראל קיבל את ההזמנה למכרז.

אילן כהן: זה היה מכרז פומבי, חיצוני.

אילן כהן: עשינו בעצם שני מכרזים.

אילן כהן: בהתחלה יצא מכרז פנימי של משרד הביטחון.

אילן כהן: כשהבנו את הרגישות עשינו מכרז חיצוני והשתתפו בו 15 קבלנים.

אילן כהן: לכן, זה היה מכרז פתוח.

אילן כהן: המכרז נפתח, וכך זה נעשה.

אילן כהן: להגיד לך שלא שילמנו פרמיה מסוימת?

אילן כהן: - - כי ה- 400 ומשהו אלף שקל כוללים 130 אלף שקל לפיתוח.

אילן כהן: הקראוון, לדעתי, היא יותר יקר.

אילן כהן: חלק מזה היה - תנאי שוק.

אילן כהן: אנשים יודעים שאנחנו בונים והצבא צריך קראוונים - אז שילמנו פרמיה מסוימת, אבל זה לא מאות אחוזים.

אילן כהן: תמיד זה כולל עלויות פיתוח.

אילן כהן: בחלק גדול מהמקרים - עלויות הפיתוח בקרקע נשארות.

אילן כהן: בקיבוצים או בעין צורים או במקומות כאלה - אם נוציא את הקראוונים הם ישמשו להרחבות העתידיות בישובים.

אילן כהן: לכן אני חושב שבדברים האלה, אני מודה ששילמנו פרמיות.

אילן כהן: הלכנו על הסטנדרט הגבוה ביותר.

אילן כהן: כשאתה בונה קראוון למתיישבים וזה - -חדשה, אז עין הכנסת הזו לא תשזוף אותה.

אילן כהן: אנחנו חשבנו שבגלל ההתנתקות, בגלל הנושא שאנשים עוברים לא מסיבות רגילות – זה אנשים שיודעים שהם יעברו תקופה קשה.

אילן כהן: משפחה בת 5 ילדים שעזבו בית מסודר, לא מרצונה, וכשהם מגיעים לקראווילה – הם פחות סובלניים לדברים.

אילן כהן: אז אני אישרתי מבנים עם גג רעפים כי ההבדל בין מבנים עם גג רעפים לבין מבנים בלי – זה הבדל בין יישוב לבין מחנה.

אילן כהן: אישרנו שם מזגן בכל מקום, אישרנו כיורים, אישרנו סטנדרט מאד גבוה בכל דבר שהוא – דשא, אבנים משתלבות ליד הבית, כדי שזה לא ייראה מחנה.

אילן כהן: מי שהיה בניצן יודע שמה שאני אומר הוא אמת.

אילן כהן: למה עשינו את זה?

אילן כהן: למה הוצאנו עוד אלפי שקלים לבית?

אילן כהן: כי רצינו שזה ייראה כמה שיותר יישוב.

אילן כהן: כל מה שיכול לתת תחושה של בית - עשינו.

אילן כהן: אז הסטנדרט היה יותר גבוה, שילמנו פרמיה מסוימת.

אילן כהן: תורידו את עלויות הפיתוח ותגיעו למה ששילמנו.

אילן כהן: כמה מילים לגבי חינוך ותעסוקה - לגבי חינוך, אני חושב שכמעט אין ילד שבתחילת ספטמבר לא נכנס ללימודים.

אילן כהן: כשאנשים יושבים בבית מלון וזה לא יישוב הקבע או היישוב הזמני שלהם, אז סידרנו או בית ספר שקלט אותם זמנית.

אילן כהן: גני ילדים – התחושה היתה לא נוחה, אבל אין ילד שלא נכנס למערכת החינוך.

אילן כהן: אנחנו פותחים או את כל או את רוב מוסדות החינוך המקומיים.

אילן כהן: לדוגמה – אנחנו פותחים את ישיבת כפר דרום –באשקלון, זה מסודר.

אילן כהן: פתחנו את האולפנא של נווה דקלים, את בית הספר של נווה דקלים.

אילן כהן: ישיבת נצרים עוברת ליבול.

אילן כהן: לא תמיד זה כלכלי.

אילן כהן: אני אומר את זה גם לוועדה.

אילן כהן: למשל – למרות שבית הספר ברכיה מסוגל ומוכן לקלוט את כל ילדי ניצן, היתה הנחיה שלי שאמרה שאם ניתן לאנשים את התחושה של המשכיות, ונשמור על סמל בית הספר, אנשים ירצו ללכת לבית הספר של נווה דקלים עם אותם מורים, גם קלטנו מורים וגם נתנו תחושת המשכיות.

יעקב ליצמן: כל המורים שהיו - -

אילן כהן: כולם מועסקים.

אילן כהן: כל עובדי המדינה- התקבלה הנחיה ברורה שממשיכים בעבודתם ללא כל שינוי.

אילן כהן: קח את כוחות הביטחון והמורים.

אילן כהן: למיטב ידיעתי – גם במקרה שהיינו צריכים להעסיק שני מורים בכיתה.

מיכאל רצון: היינו באיזשהו סיור, והאמן לי - יש לנו תחושה, כשאנחנו נפגשים אתם, שונה לחלוטין.

איוב קרא: בכל ישיבה כאן הכל נראה ורוד.

איוב קרא: אתה הולך לשטח – מדבר, קוצים, אין כלום.

יעקב ליצמן: אני חייב להגיד לך כיושב ראש ועדה, שכמות הפניות ירדה לאין ערוך.

יעקב ליצמן: יש פה ושם בעיות, אבל מנסים לפתור את הבעיות.

קריאות: - - -

אילן כהן: אנחנו חייבים להוציא את האנשים מבתי המלון.

אילן כהן: זה מוקד של מירמור ושל בעיה.

אילן כהן: מנסים להוציא אותם.

אילן כהן: אנשים שנמצאים ביד בנימין, ביתד – הם יותר - -.

אילן כהן: אין מה לעשות.

אילן כהן: אנשים עברו טראומה.

אילן כהן: הם מדברים אתי במושגים של "שבעה".

אילן כהן: ביתם נהרס לפני חודשיים וחצי.

אילן כהן: מה, ציפינו כולנו שהם יחזרו מייד למעגל העבודה?

אילן כהן: חלק מהם אמרו לי – עזוב אותנו עד אחרי החגים.

אילן כהן: חלק אומרים לי: עד שלא יהיה לי מקום שאדע שאני גר בו באופן קבוע, לא אתחיל עבודה בכלל.

אילן כהן: קשה, יש הרבה מאד כעס.

אילן כהן: יש לחלק גם טענות מוצדקות.

אילנה כהן: אולי חלק צריכים פסיכולוגיים.

אילן כהן: את יודעת כמה פסיכולוגים עובדים, בין אם מתנדבים ובין אם לא?

אילן כהן: קשה לי להסביר לילד למה הוא נעקר.

אילן כהן: התשובה לחבר הכנסת רצון - אני חושב שכמות התלונות תפחת כשאנשים יגורו, גם אם בקראווילה.

אילן כהן: בתי המלון הם מקום לא טוב להיות בו.

אילן כהן: אולי הוא היה הכרחי.

אילן כהן: אנחנו עושים מאמץ לתת קדימות.

אילן כהן: לדעתי, כמעט בכל בתי המלון הם יודעים כבר לאן הם הולכים.

אילן כהן: מתוך כ- 430 משפחות, 300 או יותר הם מנווה דקלים.

אילן כהן: השאר, פחות או יותר הסתדרו.

אילן כהן: בנווה דקלים עושים היום את ההגרלה.

אילן כהן: חלק גדול יילכו לניצן.

אילן כהן: יש שם היום כ- 180 קראווילות ריקות.

אילן כהן: חלק הולך לעין צורים.

אילן כהן: כשאנשים יידעו לאן הם הולכים אני מאמין שחלק מהבעיות תיפתרנה.

אילן כהן: חבר הכנסת איוב קרא, אני לא אומר שאין בעיה.

אילן כהן: דבר שני - תעסוקה.

אילן כהן: זה תהליך הרבה יותר איטי מכל דבר.

אילן כהן: הוא תלוי גם באיך האנשים יסתדרו ואיפה הם יגורו.

אילן כהן: היה דיווח בישיבת ועדת השרים.

אילן כהן: שם, עדיין, חלק גדול מהאנשים אין להם תעסוקה.

אילן כהן: בחינוך - אני חושב שהבעיה יותר קטנה.

אילן כהן: שמרנו על המוסדות.

אילן כהן: כל הילדים נקלטו.

אילן כהן: ילדים שיעברו למסגרות הביניים – הכנו עבורם מקומות בבתי ספר.

אילן כהן: יהונתן בשיא יציג את התמונה יותר בפירוט.

יהונתן בשיא: יש לי כאן שני שקפים.

יהונתן בשיא: שקף אחד – של תוכנית מגורי הקבע של המתיישבים.

יהונתן בשיא: השני - המצב של מגורי הביניים.

יהונתן בשיא: אני רוצה, בכוונה, להתחיל במגורי הקבע.

יהונתן בשיא: אנחנו, בימים האלה, מסיימים את התוכנית של מגורי הקבע של כל הקהילות של גוש קטיף וצפון השומרון שרצו בכך.

יהונתן בשיא: אני אפרט, ברשותכם, מדרום לצפון את הקהילות השונות.

יהונתן בשיא: אני מתכוון לעבור על כולם, על מנת שכל אחד שירצה לשאול – יוכל לשאול.

יהונתן בשיא: דברים ששמעתי, ועכשיו שומעים אותם פחות, שלמדינה יש אינטרס לפורר את הקהילות, וכן הלאה – נדמה לי שהתוכנית הזו מעידה כאלף עדים על כך שהמגמה שלנו היא ככל האפשר לשמר את הקהילות.

יהונתן בשיא: רק במגבלה אחת: הרצון של האנשים.

יהונתן בשיא: אמרנו את זה הרבה פעמים: אתה יכול לפנות אנשים בכוח.

יהונתן בשיא: אתה לא יכול בשום פנים ואופן להציע להם אלטרנטיבה חדשה של התיישבות ללא הסכמתם.

יהונתן בשיא: לשמחתנו הרבה אנחנו יושבים היום עם כל היישובים, גם עם חלקי יישובים, מנהיגויות של חלקים של ישובים שהתפרקו.

יהונתן בשיא: אני אתחיל מדרום לצפון.

יהונתן בשיא: מתוך כ- 1,700 משפחות שפונו, התוכנית שאני מציג עכשיו היא תוכנית ל – 1,400 משפחות.

יהונתן בשיא: 300 משפחות בחרו להתפזר.

יהונתן בשיא: גנים - כדים הם לבדם למעלה מ- 100, ועוד אחרים שבחרו להתפזר.

יהונתן בשיא: 1,400 בחרו להישאר במסגרת קהילתית.

יהונתן בשיא: התוכנית שאני מציג עכשיו כוללת את כולם, לפי הפירוט הבא.

יהונתן בשיא: אזור חלוצית – יוקמו שם או שניים או שלושה ישובים: חלוצית 1, חלוצית 4, ושלומית.

יהונתן בשיא: המשפחות שמיועדות להגיע לשם הן משפחות של עצמונה – כ-40 משפחות, נצרים – כ-50 משפחות, ישיבת הרב פרץ, המכינה הקדם צבאית, שיש בה 240 תלמידים ועוד כעשרים מורים ואחרים, ועוד 50 משפחות של אחרים.

יהונתן בשיא: אני רוצה לומר שזה המקום היחיד שבו אנחנו מאפשרים גם למשפחות שלא זכאים אבל אלה שפונו מגוש קטיף – להיכנס לשם ולקבל את אותן קראווילות כמו האחרים, בגלל המיקום המיוחד.

יהונתן בשיא: בכל שאר המקומות אנחנו מקפידים על כך שרק זכאים יוכלו להיכנס.

יהונתן בשיא: אני אדבר אחר כך על מגורי הביניים.

יהונתן בשיא: אני רוצה קודם כל לדבר על מגורי הקבע.

יהונתן בשיא: עצמונה – 40, נצרים – 50, ישיבת הרב פרץ – 20, ועוד 240 תלמידים, ועוד משפחות נוספים, אלה כרגע המשפחות שברצונן להגיע לאזור החלוציות.

יהונתן בשיא: באזור המזרחי של חבל לכיש – אנחנו מתכננים ל- 165 משפחות, לפחות נכון לעכשיו.

יהונתן בשיא: עצמונה – כ-40 משפחות, קטיף – 50 משפחות.

יהונתן בשיא: כפר דרום – עוד לא החליטו סופית, אך מתעניינים בזה – 65 משפחות, ואחרים, יחד – 165 משפחות.

יהונתן בשיא: כרגע, אני מקווה שבשבוע הבא, מתחילים לבנות באמציה את המקום הזמני של מושב קטיף.

יהונתן בשיא: אנחנו במשא ומתן מתקדם מאד עם קיבוץ שומריה.

יהונתן בשיא: היתה צריכה להיות אסיפה אתמול בערב והיא נדחתה להערב.

יהונתן בשיא: אני מקווה שהם יחליטו בחיוב.

יהונתן בשיא: אנחנו רוצים לשכנע אותם.

יהונתן בשיא: יש שם בסך הכל 13 משפחות.

יהונתן בשיא: לאפשר לנו להכניס לשם את המחצית השניה של עצמונה.

יהונתן בשיא: יש שם רפת, יש שם לול, וזה יחסוך לנו השקעה גדולה מאד בהקמת רפת ולול חדשים.

ניסן סלומינסקי: מה עם הכביש בין שומריה ל - -?

יהונתן בשיא: במידה וזה יקום – יהיה גם כביש, בין שומריה לבין שקף.

יהונתן בשיא: כאמור, הכביש הזה יהיה ואז גם הקשר בין היישובים שם יהיה קצר, כי זה כביש יחסית קצר, רק כשאין כביש צריך לעשות את כל העיקוף, כמובן.

אילן כהן: מנהל התכנון עושה עבודה על כל האזור הזה.

יהונתן בשיא: המרכז השלישי, והוא גם הגדול ביותר – זה המרכז של ניצנים, צפון אשלון.

יהונתן בשיא: מתוכננות להגיע לשם כ- 650 משפחות, מהם, מנווה דקלים - קרוב ל-300 משפחות, מהמושבים מורג, בדולח, נצר חזני – גן אור, ושני שליש מגדיד – כ-200 משפחות, ועוד כ- 150 משפחות מניסנית.

יהונתן בשיא: אנחנו עמלים קשה מאד על מנת לסיים את כל ההליך שהדבר הזה מחייב.

יהונתן בשיא: עוד לא סיימנו לגמרי את רכישת ניצן למעלה, ואני מקווה שזה ייסגר השבוע.

יהונתן בשיא: ועדה מחוזית צריכה לסיים את ההליך של האישור הסטטוטורי של ניצן, במהלך חודש נובמבר.

יהונתן בשיא: רק הבוקר הוצאנו מכתב שאנחנו מסכמים לגבי ניסנית בצפון אשקלון, שהשטח שיועד לזה הוא מתחום שקד, לא מתחם ברנע ב' ו- ג'.

יהונתן בשיא: 650 משפחות מיועדות להגיע לשם.

אורי אריאל: זה יהיה במוניציפאלי של אשקלון ?

יהונתן בשיא: כן.

יהונתן בשיא: מושב גני טל שיש בו 65 משפחות מושביות ועוד כ- 20 משפחות קהילתיות מיועד להיות מוקם מחדש, צמוד דופן לקיבוץ חפץ חיים.

יהונתן בשיא: כבר סיכמנו את הפרטים, פחות או יותר, מול קיבוץ חפץ חיים, מול גני טל וכמובן גם מול מנהל מקרקעי ישראל, היועץ המשפטי לממשלה וכל שאר הגופים, ואנחנו עכשיו עוסקים בהכנת התב"א למושב גני טל שהביע את רצונו להיות מוקם מחדש צמוד דופן לחפץ חיים.

יהונתן בשיא: לתלמי יפה תצטרפנה כ- 25 משפחות מאלי סיני.

ניסן סלומינסקי: - - וכל האחרים?

יהונתן בשיא: אני אגיע עוד מעט ליד בנימין.

יהונתן בשיא: שמתי את זה בשקף של מגורי הביניים אבל אתה צודק, נזכיר את זה: ביד בנימין יש כרגע 200 משפחות מהמשפחות שפונו מגוש קטיף.

יהונתן בשיא: מתוכם, פרט למשפחות מגני טל שממתינות להקמת יישוב הקבע שלם בחפץ חיים - יש שם גם כ-110 משפחות שישיבת "תורת החיים", למענה רכשנו מהעמותה שהיתה הבעלים של יד בנימין, רכשנו את כל המבנים של יד בנימין, שיפצנו אותם, והישיבה נמצאת שם כבר במגורי הקבע שלה.

יהונתן בשיא: יש שם גם אפשרות לבנות את ביתם, בית הקבע שלהם, יש שם תב"א.

יהונתן בשיא: מנהל מקרקעי ישראל התחיל כבר לשווק שם את המגרשים, והאנשים יוכלו לבנות שם את ביתם.

יהונתן בשיא: אלי סיני התחלקו לשלושה חלקים.

יהונתן בשיא: חלק אחד, 25 משפחות, מצטרפות למושב תלמי יפה.

יהונתן בשיא: 19 או 20 משפחות הולכות לבת הדר יחד עם עוד משפחות בניסנית, והקבוצה הגדולה, כ- 45 משפחות שנמצאות עדיין במאהל, בצומת יד מרדכי, סיכמנו אתם על כך שהם יעברו לקיבוץ פלמחים, כחברי אגודה, חברי קיבוץ.

יהונתן בשיא: זה היה התנאי, גם שלנו, גם של מנהל מקרקעי ישראל וגם של רשם האגודות השיתופיות.

יהונתן בשיא: אנחנו כמעט תפרנו את כל הקצוות, כמובן – גם בהסכמה של הקיבוץ הקולט, קיבוץ פלמחים.

יהונתן בשיא: היתרון, מבחינתם – וזה נושא מורכב- שהם יגורו ליד הים.

יהונתן בשיא: החיסרון מבחינתם הוא שהקרקע לא תהיה שייכות להם.

יהונתן בשיא: הקרקע היא של הקיבוץ, לא הרחבה קהילתית, אני מדגיש.

יהונתן בשיא: אין שם שיוך דירות.

יהונתן בשיא: הם בחרו באופציה הזו, ומבחינתנו, כמו שתושב תל אביב היה רוצה לעבור לפלמחים, כך גם לא ראינו סיבה למנוע בעדם.

יהונתן בשיא: אנחנו נמצאים בעניין הזה במשא ומתן.

יהונתן בשיא: הכל נעשה יחד עם רשם האגודות השיתופיות.

יהונתן בשיא: זה לגבי משפחות אלי סיני.

יהונתן בשיא: לגבי ניסנית – כ- 250 משפחות תגענה לצפון אשקלון, ועוד כ- 20 תהיינה - -

משה גפני: מתי זה יסתיים - - ?

יהונתן בשיא: כמו בניה של כל בית – שנה וחצי, אבל ההבטחה שלהם היא שברגע שהדבר הזה ייחתם הם ישכרו דירות, כל אחד בזמנו החופשי, עד שבית הקבע שלהם ייבנה.

איוב קרא: אתה מדבר על אלי סיני?

יהונתן בשיא: כן.

איוב קרא: - - יעזבו את האוהלים?

יהונתן בשיא: כן.

יהונתן בשיא: אמרתי שברגע שייחתם ההסכם.

יעקב ליצמן: הוא אמר - כל זמן שלא כתוב - -

אילן כהן: חייבים להגיד לפרוטוקול שדווקא לאלי סיני יש היום מבנים במפלסים, כרמיה – ריקים.

אילן כהן: אם הם ירצו להיות במקומות שהכנו עבורם, יש מחר בבוקר לתת להם.

משה גפני: יכול להיות שייחתם הנושא של פלמחים ואז הם יסכימו לעבור למבנים הללו.

יהונתן בשיא: אנחנו מקווים.

יהונתן בשיא: בכרמיה יש עוד פחות מ- 10.

יהונתן בשיא: במפלסים יש.

יהונתן בשיא: מושב מבקיעים - כולכם יודעם שמושב פאת שדה כולו עבר לשם.

יהונתן בשיא: האנשים נמצאים כבר על מגרשי הקבע שלהם.

יהונתן בשיא: היישוב חומש עבר ליד חנה.

יהונתן בשיא: כל 30 המשפחות יושבות כבר על מגרש הקבע שלהם.

יהונתן בשיא: בירושלים יש שתי קבוצות מאנשי נווה דקלים שרצו להישאר בירושלים, בין 30 ל- 60 משפחות תשארנה בירושלים.

יהונתן בשיא: בצפון יש לנו עוד שתי קבוצות: יש קבוצה של כ-20 משפחות מנווה דקלים שהולכות למושב מגן שאול בחבל התענכים, ו –30 משפחות מניסנית ודוגית שהולכות למושב בוסתן הגליל, בין עכו לנהריה.

יעקב ליצמן: לא שמעתי מילה אחת על שני הבניינים שהוזכרו בתקשורת - באשקלון.

יעקב ליצמן: האם זה בתוכנית עדיין, או שאתם עוזבים את זה?

יהונתן בשיא: עד עכשיו דיברתי על מגורי הקבע, ועכשיו אני עובר למגורים הזמניים.

יהונתן בשיא: אני אתחיל, לבקשתו של חבר הכנסת ליצמן – בנושא המגורים באשקלון.

יהונתן בשיא: אנחנו ניהלנו דיאלוג ארוך מאד עם מספר יישובים, מספר מושבים, על כך שבמקום שנקים להם אתר קראוונים הם ילכו למגורים זמניים במקבצי דיור.

יהונתן בשיא: לצערנו הרבה, גם אלה שבשלב מסוים הביעו את הסכמתם לכך, בסופו של דבר חזרו בהם, ואני אומר את זה לצערנו, כי חלקם נמצאים עדיין בבתי מלון בגלל שהם לא רצו להיות קהילה בתוך מקבץ דיור.

יהונתן בשיא: היישוב היחיד שהחליט שהוא כן רוצה מקבץ דיור היה היישוב כפר דרום ומאחר ויש שם משפחות מאד גדולות הלכנו למודל מאד מסובך של לרכוש קבוצה של דירות בבית דירות חדש ליד הים באשקלון.

יהונתן בשיא: הקבלן, מנשה לוי, ביקש לרכוש שם את הדירות.

יהונתן בשיא: אחרי משא ומתן מאד ארוך אנחנו רוכשים חלק מהדירות, שוכרים חלק מהדירות.

יהונתן בשיא: אני רוצה לומר שאנשי כפר דרום היא קהילה שאני מלא הערכה לצורה שבה היא מתנהלת.

יהונתן בשיא: זו גם קהילה שהיתה מהנפגעים ביותר מהטרור.

יהונתן בשיא: יש שם משפחות רבות שזקוקות לתנאים מיוחדים.

יהונתן בשיא: אני לא רוצה לפרט יותר מדי.

יהונתן בשיא: הבית הזה מתאים מאד לצרכים של הקהילה הזו, ואני מקווה מאד שבעקבות האישור של בנק לאומי, שניתן רק אתמול בבוקר, לעסקה הזו, אפשר יהיה תוך ימים ספורים ממש- אני חושב שאנשי כפר דרום ייכנסו לתוך הבית הזה, שהוא בית שמתאים להם גם מבחינת תנאים לנכים ודברים אחרים, והבית הזה יאוייש על ידי אנשי כפר דרום.

יהונתן בשיא: הבית שלידו, שאנחנו קוראים לו – בית קו רקיע, שם היה לנו משא ומתן עם שלושה ישובים לפחות, שאמרו כן ואחר כך חזרו בהם.

יהונתן בשיא: לכן, עוד כרגע נראה לי שהבית הזה בסופו של דבר לא יאויש על ידינו, אם כי גם שם יכולים עוד להיות שינויים של הרגע האחרון.

בנימין אלון: לכמה זמן?

יהונתן בשיא: עד שבתי הקבע שלהם יהיו מוכנים.

יהונתן בשיא: למשל – במידה והם יחליטו ללכת לאזור החלוציות, אז – עד שהמבנים שם יהיו מוכנים.

ניסן סלומינסקי: 3-4 שנים.

יהונתן בשיא: אני מניח שזה ייקח כשנתיים.

אילן כהן: אבל לפחות הם מסודרים – שכל מבני הציבור: בתי הכנסת, גן הילדים, הישיבה שלהם תיפתח באשקלון.

יהונתן בשיא: בנושא מגורי הביניים אנחנו הקפדנו על שתי נקודות שיצרו לנו קושי מאד גדול עם המתיישבים.

יהונתן בשיא: הנקודה האחת – המדינה יכולה להעמיד קראוון שעלותו, כמו שאמרנו קודם – מאות אלפי שקלים, רק למשפחות שהן זכאיות לדיור קבע, לבית במגורי הקבע.

יהונתן בשיא: הדבר הזה גרם לקושי מאד גדול בתוך הקהילות, שכן בכל אחת מהקהילות היו גם משפחות של לא-זכאים, שטענו, ומבחינתם בצדק – הבן, בן ה- 25, נשוי עם שני ילדים, גר בביתנו בן ה-300 מטר, ועכשיו, בגלל שהוא לא זכאי לבית הוא חייב להתנתק מהקהילה לכל תקופת הביניים.

יהונתן בשיא: הדבר הזה יצר קושי מאד גדול בכל אחת מהקהילות.

יהונתן בשיא: הדבר השלישי שהקפדנו עליו: שלא נקים אתר זמני לקהילה שיש בה פחות מאשר 20 משפחות זכאיות.

יהונתן בשיא: בשני הנושאים האלה נתקלנו בקשיים רבים מאד עם הקהילות.

יהונתן בשיא: הדבר הזה יצר הרבה מאד מתחים בינינו לבין הקהילות, יצר הרבה מאד חוסר בהירות והמשפחות בעצמן התחילו להתרוצץ בכל מיני מקומות לחפש אלטרנטיבות.

יהונתן בשיא: אנחנו השקענו ומשקיעים המון אנרגיה בניסיון – מצד אחד - -

קריאה: סליחה, התישו אותנו במשך שלושה חדשים - - , ואז להגיד - - -

יעקב ליצמן: אני מבקש .

יעקב ליצמן: אני מוכן לתת לכם לשמוע, אך לא להעיר.

יעקב ליצמן: צריך לשמוע את הנתונים ולאפשר לחברי הכנסת לשאול את השאלות.

ניסן סלומינסקי: בנווה דקלים 30% לא זכאים, בהגדרה שלכם.

יהונתן בשיא: אני חושב אחרת.

יהונתן בשיא: הרבה פחות.

יהונתן בשיא: נכון להיום הוויכוח בינינו לבין הוועד של נווה דקלים הוא על 11 משפחות.

יעקב ליצמן: זה כל הוויכוח?

יעקב ליצמן: עורך הדין מירון אומר –שלא.

ניסן סלומינסקי: גם אני אומר לא.

יהונתן בשיא: לו היינו צריכים לבנות קראוונים גם למשפחות הלא זכאיות, היינו מוסיפים עלות מאד מאד גבוהה.

יהונתן בשיא: לא היינו עומדים בקריטריונים שקבעו לנו לגבי הזכאות וגם, בניצן עצמה – פשוט נגמר לנו המקום.

יהונתן בשיא: התחייבנו לבג"ץ על מספר עצום של קראוונים.

יהונתן בשיא: אנחנו כבר עכשיו נמצאים על הסף של המספר הזה, וגם הגענו לכביש, ובקיצור – לא היינו מסוגלים בשום פנים ואופן לפתור את הבעיה הזו, הן מהסיבה המשפטית, הן מהסיבה התקציבית, והן מהסיבה של התב"א.

יצחק כהן: מחנה ניצן הוא כולו זמני, נכון?

יצחק כהן: הוא אמור להתפרק.

אילן כהן: היית צריך להגיד את המשפט הכי חשוב – אנחנו לא מחוקקים את החוקים.

אילן כהן: יש חוק ואנחנו פועלים לפיו, ואין מה לעשות: אם הכנסת קבעה שאדם זכאי או לא זכאי למשהו - -

אורי אריאל: אבל ממליצים לשנות את החוק?

יהונתן בשיא: נכון להיום – ליתד וליבול אמורות להגיע, בסופו של דבר, כ- 90 משפחות, ואלה אותן משפחות שבסוף תגענה על יד זה ליישובי הקבע שלהן בחלוציות.

יהונתן בשיא: יש לנו בשלושה ישובים – במפלסים, באור הנר ובכרמיה יישובים זמניים, אבל ברמה יותר גבוהה, ששם המשפחות, בעיקר מניסנית, מהחלק הצפוני – הגיעו לשם, ויש לנו שם כאמור עוד קבוצה לא קטנה – 180 משפחות.

יהונתן בשיא: למעשה, כבר הכל מאויש.

יהונתן בשיא: יש כ- 220 משפחות.

יהונתן בשיא: וכמובן – בניצן יש, נכון להיום, 481 קראווילות.

יהונתן בשיא: אנחנו מקווים במהלך השבוע הקרוב שעוד 90 משפחות מנווה דקלים יצאו מהמלונות אל תוך הקראווילות המוכנות.

יהונתן בשיא: ל-90 האחרונות, שעדיין לא מוכנות – במהלך השבועיים-שלושה הקרובים תגענה המשפחות האלה.

יהונתן בשיא: אנחנו מעריכים, לכן, שבאמצע דצמבר, תישאר לנו למעשה עבודה רק בשני אתרים זמניים.

יהונתן בשיא: האתר האחד הוא באמציה, שלשם, כמו שאמרתי קודם, אמור להגיע מושב קטיף, אנחנו מכינים עבורם שם גם אתר זמני, והאתר השני הוא אתר בקיבוץ עין צורים, בין עין צורים לבין שפיר, ששם, מהרבה מאד סיבות סטטוטוריות, הדבר הזה התעכב שבועיים-שלושה יותר מדי, אבל עכשיו כבר התחילו לעבוד שם.

אורי אריאל: - - אמציה?

יהונתן בשיא: עם אמציה אין בעיה לעשות את ההסכם כי מדובר פה, במגורים הזמניים – הם ממילא לא מקבלים יותר מאשר אחרים.

יהונתן בשיא: הבעיה עם אמציה היא שהם עוד לא גמרו את הסדר המושבים ואנחנו צריכים הסכמה של כל הנושים, לפני שמביאים את הטרקטור הראשון לשם.

יהונתן בשיא: אנחנו עוסקים בזה יום ולילה.

יהונתן בשיא: הבטיחו לי שהיום בצהריים תהיה תשובה.

יהונתן בשיא: ראש מטה הסדר המושבים, חיים באום, הבטיח לי את זה.

יהונתן בשיא: אם אכן זה יהיה כך, ותהיה תשובה של הבנקים, אז מחר או מחרתיים אפשר יהיה להתחיל לעבוד שם.

יהונתן בשיא: בואו נהיה אופטימיים ונניח שבתחילת השבוע הבא יתחילו לעבוד באתר באמציה.

בנימין אלון: אז עיר אמונה עוברת לשם?

יהונתן בשיא: עיר אמונה, בלי נדר, אמורה לעבור לשומריה.

יהונתן בשיא: כפוף לזה שהערב, בשומריה, יתנו לנו תשובה חיובית שהם מסכימים להצעה שהצענו להם, ואז הם יכולים להיכנס לשם, מיידית.

יהונתן בשיא: יש שם בתים, ובכלל - -

אילן כהן: יש שם גם אמצעים - יש שם גם רפת, אמצעי פרנסה.

אורי אריאל: מה קורה עם הקבוצה באריאל, מנצרים?

יהונתן בשיא: לא דיברתי על אנשי - -, לא דיברתי על הקבוצה של ה- 20 משפחות שנשארו באריאל.

יהונתן בשיא: אני מוכן לדבר על כל קבוצה בנפרד, השאלה היא עד כמה יש לכם סבלנות.

יהונתן בשיא: קודם כל - לגבי קבוצת המשפחות מגדיד, שנמצאת עכשיו במלון בנווה אילן.

יהונתן בשיא: הם רצו להגיע למשואות יצחק.

יהונתן בשיא: מאחר ומספר המשפחות הזכאיות נשק ל- 20, ביומיים האחרונים, חמש או שש משפחות הודיעו לנו על כך שהן עוברות למקום אחר, וחתמו על כך.

יהונתן בשיא: החלטנו לא להקים את האתר במשואות יצחק ולבקש מהמשפחות להצטרף לקבוצה שתהיה ממש לידם, בעין צורים.

אורי אריאל: אם מישהו אומר - הצלחנו לעייף אותם, עכשיו הם ירדו מהמספר 20, הוא צודק?

יהונתן בשיא: נדמה לי שהמצגת שהצגתי בחצי השעה האחרונה הוכיחה שאנחנו עושים מאמץ אדיר ככל האפשר לשמר את הקהילות, במגבלה של סעיף 85 שמגדיר לנו : קבוצה – זה לפחות 20 משפחות.

אורי אריאל: לפי החוק יש ועדת חריגים?

יהונתן בשיא: יש ועדת חריגים.

אילן כהן: איפה היינו הולכים לחריג?

אילן כהן: אם, למשל, היתה קבוצה שאין שום אלטרנטיבה בסביבה - - שם, קילומטר, קרוב, על יד - כבר בונים אתר.

אילן כהן: אני רוצה להגיד עוד דבר שחשוב שתדעו.

אילן כהן: הרי תמיד באים ואומרים : בוא נבנה רק מגורים.

אילן כהן: בניצן, מי שזוכר את הוויכוחים שלי, כשאמרתי: למה בניצן, אין שם כלום, בואו לשפיר, למקומות שיש תשתית קהילתית.

אילן כהן: זה מתחיל במגורים, אחר כך – בית כנסת, אחרי זה מתנ"ס, אחרי זה בני עקיבא, אחרי זה – גני ילדים ופעוטונים.

אילן כהן: אני אומר עוד פעם: חשבנו על משואות יצחק.

אילן כהן: השקענו בזה חשיבה.

אילן כהן: למה לעשות ועדת חריגים, על 2 ק"מ?

אילן כהן: אני עושה מקום ששם כבר יש תוכנית לכל המבנים הקהילתיים.

אילן כהן: הרי יש גם גבול ליכולת ההתנצחות בזה.

אילן כהן: אז רק בגלל זה שניהלנו אתם דיאלוג הם כנראה עושים את זה.

אילן כהן: יש עכשיו פחות מ- 20 משפחות, והיינו אומרים מראש – לא.

אילן כהן: לידם, ממש לידם - קילומטר וחצי משם, אנחנו בונים, כנראה 20 יחידות.

אילן כהן: כל המבנים הקהילתיים - - שינויים בתקציב לשנת הכספים 2005

יעקב ליצמן: אנחנו עושים הפסקה - להעברות תקציביות.

יעקב ליצמן: הפניה הראשונה - פניה 398.

הראל בלינדה: אנחנו מציעים להעביר 166.7 מיליון שקל למימון פעולות שונות בהתאם להחלטות ועדת השרים לביצוע נושא ההתנתקות - לאותם נושאים שיהונתן בשיא דיבר עליהם: מגורי קבע, מבנים זמניים, מבנים יבילים.

אורי אריאל: אתה יכול להעביר לי את הפירוט לדבר הזה?

יעקב ליצמן: הוא אמר שמי שרוצה פירוט – הוא מוכן להעביר את החלטת הממשלה.

אורי אריאל: אני מבקש לקבל.

חיים אורון: אני חושב שצריך להעביר לוועדה.

חיים אורון: ה עדיין העברה ממשרד ראש ממשלה מהתקציב של ההתנתקות.

חיים אורון: זו לא תוספת תקציב.

חיים אורון: אני צודק?

הראל בלינדה: אז אני אחדד.

יעקב ליצמן: אני גם רוצה לדעת, אחרי ההעברות האלה – באיזה סכום אנחנו מדברים.

יעקב ליצמן: אני רוצה לדעת כמה, עד לרגע זה, הסיפור הזה עלה, ולכמה אנחנו עוד צפויים.

הראל בלינדה: ההחלטות האלה שהממשלה מקבלת – יצא פירוט יותר רחב - מגדילות את העלות של הפרויקט הזה, מעבר לאומדנים הקודמים שהצגנו.

הראל בלינדה: העסק הזה מתגלגל.

יעקב ליצמן: "מתגלגל" זו מילה שפקידי האוצר אומרים כשהם לא רוצים להביא כסף - -

הראל בלינדה: חס וחלילה.

הראל בלינדה: כשאנחנו מדברים על תקציב 2005 – אנחנו מעבר ל- 2.2 מיליארד שקל שהיו מתוקצבים.

הראל בלינדה: תקציב המקורי הכנסת אישרה 2.2 מיליארד שקל.

הראל בלינדה: אנחנו, במהלך חודש ספטמבר הוספנו לתקציב ההתנתקות מיליארד וחצי שקלים.

חיים אורון: הגענו ל- 4.6.

הראל בלינדה: הגענו ל- 3.7: 2.2.

הראל בלינדה: מיליארד ועוד מיליארד וחצי.

הראל בלינדה: מתוך ה- 3.7 האלה אנחנו מקצים את ה- 166 מיליון שקלים.

הראל בלינדה: אנחנו מעריכים שהסכומים האלה יספיקו לעבור את 205, כולל הביצועים של 2005 - -

יחיאל חזן: - - -

הראל בלינדה: בספר התקציב של 2006 יש2.2 מיליארד שקל

קריאות: - - -

יצחק כהן: אני רוצה לדעת פעם אחת ולתמיד: אדוני היושב ראש, כמה עולה הקרווילה, ומה תוחלת החיים שלה?

יעקב ליצמן: רבותיי - מי בעד פניה מספר 398?

יעקב ליצמן: מי נגד?

יעקב ליצמן: מי נמנע?

יעקב ליצמן: תודה, אושר.

יעקב ליצמן: אנחנו עוברים לבקשה מספר 433.

הראל בלינדה: בהמשך לבקשה הקודמת - הפניה הזו נועדה בעיקר לממש החלטת ממשלה מיום ראשון.

קריאה: זה בנוסף?

הראל בלינדה: זה עדיין בתוך הסכום.

חיים אורון: אני מקפיד, כי יש פה התחייבות ויש פה מכתב של שר האוצר שמהשנה הבאה, כל התוספת היא לא על חשבון התקציב.

חיים אורון: כך שאם הראל בלינדה בונה על זה שתהיה חריגה, ויבואו לפה ויגידו שזה על חשבון משרד הבריאות – יש מכתב שזה לא יהיה.

הראל בלינדה: כמו שחבר הכנסת אורון יודע - המכתב הוא לא בדיוק כמו שהוא מתאר.

הראל בלינדה: יש שם - - אבל מכיוון שהמכתב - - -

יעקב ליצמן: אני חייב להגיב על זה: אני מודיע לך בשם חברי הוועדה - לא ניתן להוריד אגורה אחת, בעקבות זה שקיבלנו התחייבות מפורשת שכל מה שעולה – לא יפגע ברווחה, בריאות, כולל ישיבות.

אורי אריאל: מה תעשו, אתם תצביעו נגד התקציב?

יעקב ליצמן: כן.

הראל בלינדה: למען הסר ספק – אנחנו נעמוד מאחורי ההתחייבות שנתנו.

יעקב ליצמן: מי בעד בקשה 433?

יעקב ליצמן: מי נגד?

יעקב ליצמן: תודה אושר.

יצחק כהן: רביזיה.

יצחק כהן: התייעצות סיעתית.

יעקב ליצמן: מי בעד הרביזיה?

יעקב ליצמן: מי נגד?

יעקב ליצמן: תודה.

יעקב ליצמן: הרביזיה לא עברה.

יעקב ליצמן: דיווח על ביצוע ויישום חוק יישום תוכנית ההתנתקות, התשס"ה-2005

יעקב ליצמן: אנחנו חוזרים לנושא - דיווח על ביצוע ויישום חוק יישום תוכנית ההתנתקות.

יעקב ליצמן: יהונתן בשיא ימשיך ויסיים את תשובותיו.

יעקב ליצמן: אחר כך נשמע את עורך הדין מירון.

יהונתן בשיא: אני אתחיל בנושא משכיות – יש קבוצה של 13 משפחות משירת הים, שמוכנות לבחון את האפשרות לעבור למשכיות.

יהונתן בשיא: הנושא הזה נמצא בבדיקה.

יהונתן בשיא: כפי שאמרתי – הם אל"ף לא – את המסגרת של ה- 20 משפחות.

יהונתן בשיא: נושא משכיות נמצא עדיין בבדיקה.

יהונתן בשיא: דיברתי עם ראש המועצה האזורית בשבוע שעבר.

יהונתן בשיא: בנושא הזה עדיין אין לנו תשובה אם הדבר הזה יתאפשר.

יהונתן בשיא: הקבוצה הזו של שירת הים בודקת גם את האלטרנטיבה ללכת לישוב שנקרא מבוא עירון.

יהונתן בשיא: גם שם הייתי בשבוע שעבר.

יהונתן בשיא: שתי האלטרנטיבות נבדקות כרגע.

יהונתן בשיא: הפרובלמטיקה של היותם 13 משפחות בלבד זו מגבלה, והסברתי את זה קודם.

יהונתן בשיא: אנחנו נבחן את שתי החלופות האלה, ועדיין לא נסגרו דברים.

יהונתן בשיא: לגבי הנושא של קבוצת המיעוט בנצרים, שרוצה להישאר באריאל.

יהונתן בשיא: אנחנו, כמובן, קיבלנו את זה בברכה.

יהונתן בשיא: היה על כך מתח גדול מאד בתוך אנשי נצרים, ואין צורך להכביר פה מילים על זה.

יהונתן בשיא: נכון לעכשיו הם אכן רוצים לבנות את ביתם באריאל.

יחיאל חזן: לא נותנים להם שום אפשרות לקדם את העניין.

יחיאל חזן: אין שום בעיה?

קריאות: - - -

אילן כהן: חבר הכנסת חזן, הבעיה באריאל היא לא ההתיישבות באריאל.

אילן כהן: הבעיה היא שהם רוצים שנבנה קראווילות באריאל.

אילן כהן: עם כל הכבוד – תגידו לי אתם: באריאל יש דירות להשכרה.

אילן כהן: אריאל היא עיר.

אילן כהן: הרי כל סעיף 85 הוא כדי לעודד קהילה במקום שאין אלטרנטיבות.

אילן כהן: לא בנינו קראווילות, לא באשקלון ולא בירושלים.

אילן כהן: הם רוצים שנבנה קראווילות באריאל.

אילן כהן: עם זה יש לנו בעיה.

אילן כהן: לא הוסמכנו לזה.

יחיאל חזן: הם לא רוצים שתבנה להם קראווילות.

יחיאל חזן: אבל יש שם מבנים של "עמידר", אשקוביות, מהתקופה שהקימו את היישוב.

יחיאל חזן: שייתנו להם.

יחיאל חזן: הם רוצים להיות ביחד.

יעקב ליצמן: אז - אילן כהן מודיע שמוכנים לתת להם את הדירות של "עמידר", למי שרוצה.

ניסן סלומינסקי: מדובר על מקבץ.

ניסן סלומינסקי: אין שם מקבץ, זו הבעיה.

ניסן סלומינסקי: זה מפוזר.

קריאות: - - -

אילן כהן: איך ניתן לו לבנות בעיר קארווילות?

אורי אריאל: תשאל את ראש הממשלה כמה קראוונים הוא שם בערים בארץ ישראל לפני עשר שנים.

אילן כהן: אז לפי החוק שאתם חוקקתם והסמכתם אותי - -

יעקב ליצמן: - -דו"ח מבקר המדינה.

אילן כהן: אנחנו ולא התנגדנו לאריאל, גם כשכל נצרים רצו להיות שם אמרנו שאין לנו התנגדות לזה.

אילן כהן: הם אנשים חופשיים, לוקחים את הפיצויים, רוצים לקנות בתים באריאל?

אילן כהן: לבנות בתים?

אילן כהן: שיעשו מה שהם רוצים.

אילן כהן: אנחנו לא נמנע מאדם חופשי לקחת את כספו ולהתיישב בארץ ישראל, זו זכותו.

אילן כהן: אנחנו לא יכולים לבנות קראווילות באריאל.

אילן כהן: לא בגלל שזו אריאל.

אילן כהן: כמו שלא בנינו קראווילות בירושלים ובאשקלון, זה הכל.

אילן כהן: בעיר אין היגיון לבנות קראווילות.

אילן כהן: ביד מרדכי - יש משא ומתן מתקדם - -

יצחק כהן: יש כאלה - - אלי סיני, אבל הם שכרו דירות במקומות אחרים.

יצחק כהן: הם גם כלולים בהסכם?

אילן כהן: אנחנו מנהלים משא ומתן מול קבוצות.

אילן כהן: קבוצות הלכו לבת אדר, למקומות אחרים.

אילן כהן: במשכיות הנושא בבדיקה.

יצחק כהן: - - באוהלים האלה.

יצחק כהן: הם מחוץ להסדר?

קריאות: - -

ניסן סלומינסקי: מה עם משכיות?

אילן כהן: משכיות לא נהפך ליישוב - - .

אילן כהן: צריך לקבל את אישור שר הביטחון וראש הממשלה.

ניסן סלומינסקי: כמה זמן זה ייקח?

אילן כהן: צריך לקבל חוות דעת.

אורי אריאל: יש החלטה של שר הביטחון.

אורי אריאל: זה נמצא אצל ראש הממשלה.

יצחק מירון: מאחר ולאור הדברים שלי תהיה ביקורת, אני רוצה לומר מילה אחת" בתוך המערכת יש כמה עובדים מאד מסורים, שעובדים מאד יפה.

יצחק מירון: יש אנשים שעושים ימים ולילות.

יצחק מירון: הביקורת היא לפעמים לא הוגנת כי היא כוללת גם אנשים שמאד משתדלים, וגם אנשים שעושים הרבה ביורוקרטיה ושמים מכשולים.

יצחק מירון: אז כללית אני אומר: נתקלתי בכמות אנשים, בכל המקומות, שמשתדלים, וגם נתקלתי באחרים.

איוב קרא: חשוב לנו שתתייחס לנתונים.

יצחק מירון: קודם כל - המציאות שתוארה כאן היא הרבה יותר יפה מהמציאות בשטח.

יצחק מירון: הזהרנו פה, לפני שנה וחצי - -

יעקב ליצמן: אני שוקל לעשות סיור עם הוועדה במקום.

יצחק מירון: קודם כל, פן אנושי לפני כל הנתונים: ישנם כבר מקרים של תושבים שאושפזו אשפוז פסיכיאטרי במוסדות, כולל נוער שאושפז.

יצחק מירון: ישנם נתונים על משפחות שעומדות על סף הריסה, הרס, גירושין.

יצחק מירון: ישנם ילדים, של משפחות שהיו בבתי מלון ואחרים, שהגיעו לסמים.

יצחק מירון: משפחות שבכלל לא חלמו ולא הגיעו לכיוון הזה.

יצחק מירון: האבטלה שיש היום, שהיא מכה חמורה מאד, הולכת להחמיר את התהליך הזה, מאד.

יצחק מירון: אני רוצה לומר את הדברים כרקע, לפני שמתחילים לדבר על יישוב כזה או אחר.

יצחק מירון: מדובר במשפחות נהדרות, ואולי בנסיבות אחרות היו הרבה יותר תופעות כאלה, אך התופעות האלה מתחילות.

יצחק מירון: השבר והשחיקה מתחילים.

יצחק מירון: אדוני היושב ראש.

יצחק מירון: אמרת שאתה כבר לא מקבל תלונות.

יצחק מירון: הרבה אנשים אומרים שנמאס להם כבר לכתוב מכתבי תלונה, כי ממילא כלום לא מתקדם, או שמתקדם אחרי הרבה זמן.

יעקב ליצמן: אתה שמת לב שאני התייחסתי ברצינות כשמישהו התלונן.

יצחק מירון: אני יודע שאתה מתייחס ברצינות.

יצחק מירון: להפך – אני אומר לתושבים: תתלוננו.

יצחק מירון: עכשיו אני רוצה להגיע לדוגמא לכמה מקומות, כדי להסביר את הבעייתיות, ולהסביר למה התמונה לא כל כך ורודה.

יצחק מירון: ישנה קבוצה בגדיד, שהוזכרה כאן.

יעקב ליצמן: אלה שצעקו כאן קודם?

יצחק מירון: הוא צעק, ואדוני יבין אותו הרבה פחות ממה שכואב לו.

יצחק מירון: הקבוצה הזו מנתה 35 משפחות, כולל, ביניהם, הרב של גדיד.

יצחק מירון: בקבוצה הזו היו כ-22 אנשים שגם מנהלת סל"ע אישרה שהם זכאים.

יצחק מירון: היו גם אנשים שלא זכאים.

יצחק מירון: עכשיו אני רוצה להסביר מה זה המושג "לא זכאים" כי זה מושג שהוא פשוט מעוות לחלוטין.

יצחק מירון: אדם, שהתחתן, לפני שלוש שנים, גר 20 שנה בגדיד – ואני אתן לכם מקרה ספציפי כזה – התחתן לפני שלוש שנים, הקים בית, והלך לגור בדיור ציבורי.

יצחק מירון: לפי החוק הוא לא זכאי.

יצחק מירון: אומרים לו עכשיו לחפש מקום אחר.

יעקב ליצמן: אדם שגר 20 שנה בגדיד.

יצחק מירון: 20 שנה, התחתן וגר עם אשתו שלוש שנים בגדיד.

יצחק מירון: גם אם היא גרה בגדיד, הם לא זכאים.

יצחק מירון: הם, לפי החוק לא זכאים.

גבי גולן: למה הם לא זכאים?

יצחק מירון: הם לא זכאים לקראווילה ולא לפתרון קבע.

יעקב ליצמן: זה נכון?

יעקב ליצמן: אני רוצה להבין: שני אנשים שגרו במקום 20 שנה, התחתנו, והתחילו לגור באחד המקומות, הם לא זכאים או כן זכאים?

גבי גולן: - - מה שהודגש פה - שאנחנו עובדים על פי חוק שחוקקה הכנסת.

יעקב ליצמן: לא שאלתי אם זה חוקי או לא.

יעקב ליצמן: שאלתי מה העובדה: זכאים או לא זכאים?

הראל בלינדה: מי שרכש בית וקרקע – זכאי - -

גבי גולן: החוק קובע פרקים שונים או סוגים שונים של פיצויים.

גבי גולן: אותו זוג צעיר שהתחתן לפני שלוש שנים, וגר ביישוב 20 שנה, זכאי, למשל - לכל הפרק של פיצויי ותק, זכאי למענקים.

יעקב ליצמן: תסביר לי - -

קריאות: - -

אורי אריאל: אדוני היושב ראש: אתה שואל בחיטים והוא עונה לך בשעורים.

יהונתן בשיא: אני אמרתי קודם - הוא לא זכאי לבית.

הראל בלינדה: יש הבדל - -

יעקב ליצמן: אם הוא קנה בית – הוא זכאי?

אילן כהן: יש שלושה מצבים שהחוק התייחס אליהם.

אילן כהן: אדם שהיה בעל רכוש, כמובן- זכאי לפיצוי, גם אם הוא רכש יום לפני היום הקובע.

אילן כהן: אדם שגר בשכירות ציבורית – החוק קבע פרק זמן – מעל שמונה שנים, למרות שהוא לא היה בעל נכס, נחשב כאילו הוא בעל נכס.

אילן כהן: לפני כן זה רק בפרופורציה.

אילן כהן: אדם שהיה בעל דירה – קיבל פיצוי על הדירה.

אילן כהן: אדם ששכר ולא היה לו נכס – לא קיבל פיצוי על הבית.

יעקב ליצמן: אז אני מציע דבר כזה: הוא זכאי לפיצוי- אז הוא קיבל את הפיצוי.

אילן כהן: אדם אחר קיבל את הפיצוי על- -

יעקב ליצמן: לא שמעת את ההצעה שלי: למה הוא לא זכאי, למשל, לדיור ציבורי להשכרה?

יעקב ליצמן: יש דיור ציבורי.

יעקב ליצמן: יש דירות באשקלון, או במקום אחר - -

אילן כהן: זה יש לו.

יעקב ליצמן: לא נותנים לו.

קריאה: בדקנו את זה.

קריאה: דיור ציבורי יש היום בערד - -

יעקב ליצמן: אין באשקלון דיור ציבורי, בכלל.

יהונתן בשיא: עברנו על כל הרשימה - - למצוא פתרון כזה.

גבי גולן: נתנו סיוע בשכר דירה בדירות רגילות.

גבי גולן: בוא נגיד את הדברים.

בנימין אלון: אבל לא זו הבעיה.

בנימין אלון: הבעיה הקהילתית - שאותו אחד שמוגדר שאין לו בית גם לא זכאי בשלוש השנים האלה להיות בקראווילה.

בנימין אלון: זו הבעיה.

בנימין אלון: הוא אומר שהוא רוצה להישאר בקהילה.

אילן כהן: אנחנו הצענו לאנשים פתרון כזה: אחד, לקבע, מתוך הכרה בזה שלקבע הם צריכים להגיע ביחד.

אילן כהן: פתחנו מנגנון שבו אדם, דרך ועדת קבלה, יוכל להצטרף כחבר, ול - - .

אילן כהן: עם הקבע הבעיה פתורה.

אילן כהן: הבעיה היא שהוא לא זכאי לקראווילה.

אילן כהן: הצענו לאנשים למשל את מקבץ הדירות שנמצא באשקלון.

אילן כהן: אמרנו – שאין דיור ציבורי, אז שהם יהיו לפחות באשקלון, מקום קרוב, והוא יוכל לקנות את מבנה הקבע, כי אי אפשר לתת לו קראווילה.

בנימין אלון: אבל אלי תמליצו על שינוי חוק – אם אין הרבה, והם חלק מהקהילה, כמו המקרה שהוא ציין, שזה עשרים שנה והם חיים שם.

יעקב ליצמן: אני שואל דבר אחד:

יעקב ליצמן: האם זה נכון לעשות שאדם שלא היתה לו דירה, והוא קיבל את כל שאר הפיצויים שמגיעים לו, כולל השתתפות בשכר דירה, האם אנחנו, חברי הכנסת, חושבים שהוא צריך לקבל קראווילה או לא?

בנימין אלון: לשנתיים שלוש.

ניסן סלומינסקי: נניח שהיישוב גמור, עבר כולו לניצן, ויש שם אחד שלא זכאי – איפה אתה רוצה שהוא יגור?

ניסן סלומינסקי: הוא רוצה לגור עם כולם - ההורים שלו שם - -

אורי אריאל: אז התשובה היא - כן.

יצחק מירון: יש בעיה אחת:

יצחק מירון: איך פותרים את בעיית הזכאות של האנשים האלה, בכלל.

יצחק מירון: אני כרגע לא מדבר אפילו עליה.

יצחק מירון: אני כרגע מדבר על בעיה שמתעוררת כמעט בכל היישובים, אבל בכמה מקומות היא הורסת את הפתרון הקהילתי.

יעקב ליצמן: 11 המשפחות שיהונתן בשיא דיבר עליהן?

יצחק מירון: ה-11 הן אחרות.

יצחק מירון: אני תכף אגיע גם אליהן.

יצחק מירון: בגדיד יש 8 משפחות כאלה שההורים של חלק מהם נמצאים פה.

יצחק מירון: ההורה גר, הילד גר אתו.

יצחק מירון: משפחה שחיה לתפארת, כל השנים.

יצחק מירון: התכוונו להמשיך.

יצחק מירון: בשני בתים נפרדים הם גרו.

יצחק מירון: הם שכרו, והיום אין להם איפה לשכור.

יצחק מירון: הם רוצים לעבור, ביחד עם כל הקהילה.

יצחק מירון: כשאומרים לי שאין 20 - תבינו: זה לא שאין עשרים.

יצחק מירון: יש יותר מעשרים.

יצחק מירון: אלא שחלק מהם זה משפחות כאלה שאומרים להם: אתם לא זכאים, ולכם לא עושים בכלל את הפתרון של משואות יצחק.

יעקב ליצמן: מה הפתרון שאתה מציע?

אילן כהן: אתה מציע לתת ללא זכאים?

יצחק מירון: הפתרון שאני הצעתי, והוא עוד יותר נכון במקום כמו נווה דקלים, שתכף אגיע לבעיה שלו, הפתרון הספציפי : שיקבעו סמכות, קודם כל - שבמקרים כאלה שאדם היה שלוש שנים, לדעתי – זה הכל נובע מתקלה, הוועדה המיוחדת תוכל להסמיך, והיא עשתה את זה כבר בכמה מקרים.

יצחק מירון: היא עשתה את זה בכמה מקרים.

בנימין אלון: למה לא תיקון חוק?

יעקב ליצמן: יש פה נציג של משרד השיכון?

ניסן סלומינסקי: היתה פה שרה אהרון.

ניסן סלומינסקי: היא הלכה?

יעקב ליצמן: יש דבר שמשרד השיכון מאפשר אחוז מסוים מהדירות שבונים - -

יצחק מירון: אדוני היושב ראש.

יצחק מירון: פתחנו פתרונות נוספים.

יצחק מירון: למשל – במשואות יצחק, פתחנו פתרון קונקרטי.

יצחק מירון: הסכימה משואות יצחק לבנות על חשבונה את הקראווילות בשביל הלא-זכאים, ובלבד שהמדינה תעשה את התשתית, והמדינה הסכימה.

יצחק מירון: לזכותו של מר בשיא אני חייב לומר שהוא העלה את הרעיון.

יעקב ליצמן: אז מה הבעיה?

יצחק מירון: הבעיה היא כזו: שאנחנו סיכמנו על הפתרון הזה, ובכלל – על פתרון משואות יצחק וגדיד לפני חודשיים וחצי.

יצחק מירון: לא עלו על הקרקע.

יצחק מירון: הזמינו את הקראווילות.

יצחק מירון: החליטו, בזמן מסוים, להעביר את הקראווילות שלהם ליתד.

יצחק מירון: לפני שלושה או ארבעה שבועות מנהל מקרקעי ישראל החליט לחזור בו ואמר שהסיכום הזה לא מקובל עליו.

יצחק מירון: דרשו ממשואות יצחק לשנות את תנאי החוזה.

יעקב ליצמן: מה הסיבה שהמנהל חזר בו?

יצחק מירון: מנהל מקרקעי ישראל טען שזה לא תואם אתם, וזה לא על דעתם.

יצחק מירון: התחיל ויכוח בין מנהל מקרקעי ישראל והמנהלת.

יצחק מירון: התושבים יושבים בבתי המלון.

יצחק מירון: לפני שבוע היתה פגישה אצל יהונתן בשיא.

יצחק מירון: הוא אמר שהוא לא יכול, ואין ברירה, הזמין את אנשי משואות יצחק ואמר להם: תקבלו על עצמכם תנאים אחרים.

יצחק מירון: משואות יצחק, למרות שמאד לא רצו - -

יעקב ליצמן: - - אנחנו אומרים?

יצחק מירון: אז היה עוד 35.

יעקב ליצמן: כמה היום?

יצחק מירון: היום זה 30 או 28, רק מה שקרה זה ש-5 או 6 משפחות זכאיות - השבוע הם נשברו.

יצחק מירון: הם אמרו שהם לא מסוגלים יותר לעמוד בזה.

יצחק מירון: הם אמרו: הממשלה מהתלת בכם, אתם תשבו פה עוד שלושה חודשים.

יצחק מירון: מישהו גם פגש מישהו שאמר שיהונתן בשיא הבטיח לאנשי קבוצת גדיד שבניצן שלא יקום שום דבר במשואות יצחק – אני לא אומר שזה נכון, אני רק אומר את זה - - -

יעקב ליצמן: אני מציע שנעבור על עוד נושאים כרגע.

יעקב ליצמן: אני אזמן ישיבה עם המנהל, כאן, על הנושא הזה, עם יהונתן בשיא, ביום שני-שלישי הבא, ונדון על זה ביתר פירוט, או במסגרת ועדת משנה.

יצחק מירון: עם המנהל יש עוד בעיות.

אורי אריאל: יש בעיה עם המינהל באיבים, למשל.

יצחק מירון: עם המנהל יש הרבה בעיות.

יצחק מירון: אני מבקש שתזמינו לישיבה גם אתנו.

יעקב ליצמן: ברגע שזה לא המינהלת- נשמע את המינהל.

יעקב ליצמן: יכול להיות שצריך להפעיל לחץ על המנהל – נעשה את זה.

יעקב ליצמן: יש שם שר חדש.

יצחק מירון: עין צורים.

יצחק מירון: הפתרון של עין צורים הוא שפיר.

יצחק מירון: אני חייב לומר שבשבוע הראשון, השבוע וחצי, היו ישיבות כמעט יום יומיות, בהשתתפות אילן כהן , בהשתתפות בשיא, ועוד.

יצחק מירון: הגיעו להרבה הסכמים.

יצחק מירון: עין צורים, זו בעיה שניה.

יצחק מירון: נצר חזני היוו אמורים לעבור לעין צורים.

יצחק מירון: ההסכם העקרוני - שיחות התחילו בערך חודש לפני העקירה, כול פגישה שלנו עם יהונתן בשיא שבועיים וחצי לפני העקירה, בבית הנשיא.

יצחק מירון: סוכם על הפתרון, 3-4 ימים אחרי העקירה.

יצחק מירון: אנחנו היום כמעט חודשיים וחצי אחרי זה.

אילן כהן: אני רוצה להגיד דבר לפרוטוקול, כדוגמה למאמץ ואיפה זה מציב אותנו:

אילן כהן: נצר חזני מנהלים היום, אחרי שסיכמנו בכתב, והטרקטורים עובדים בקרקע במימון המדינה, מנהלים משא ומתן ברמת הגולן, במקביל, וכולם יודעים שזו אמת.

יצחק מירון: אני רוצה להגיד על זה.

יצחק מירון: זה הרי חלק מהתלונה שלי.

אילן כהן: אנחנו הלכנו לעין צורים ואנחנו רצינו ללכת לשפיר, אתה יודע את זה בדיוק, עוד לפני ההתנתקות, במאי.

אילן כהן: הודיעו לנו שנפש חיה לא תגיע לשם.

אילן כהן: יש לי את זה בכתובים, בפרוטוקול.

אילן כהן: כולם – בניצנים.

אילן כהן: אם היינו בונים בניצנים 1,700 קראווילות היינו עם פיל לבן, כי כולם הולכים ללכיש, לעין צורים, למשואות יצחק.

אילן כהן: אני מודה לאלוהים שהיה לנו השכל לעשות את זה בצורה מודרגת.

אילן כהן: היום, כשאנחנו בונים כבר בעין צורים, עם מסמך חתום של נצר חזני, הם מנהלים משא ומתן – ש-30 משפחות תהיינה ברמת הגולן.

אילן כהן: אז בואו נגיד את האמת - אלה הבעיות שאנחנו מתמודדים אתן.

אילן כהן: אני רוצה שהוועדה תדע, ושתקבע אותי, שאם, חס וחלילה זה יקרה, ובעין צורים יהיו קראווילות מיותרות, נשאל אז את השאלות.

אילן כהן: לכן, תבינו – גם לאנשים קשה להחליט מראש.

אילן כהן: אנשים עוברים תהליך.

אילן כהן: ללכיש – לקח זמן לאנשים, ובצדק.

אילן כהן: ישבו בעיר האמונה, התלבטו, הלכו לאורים, בדקו את אורים.

אילן כהן: הפנינו אותם למנהל, והיה צוות שעבד על אורים.

אילן כהן: חשבו ללכת יותר מערבה.

אילן כהן: היום החליטו ללכיש.

אילן כהן: כשהחליטו – אנחנו עושים את זה בשיא המהירות.

אילן כהן: החליטו עין צורים - - אתה יודע בדיוק שנווה דקלים חשבו בהתחלה ללכת לאבן שמואל, חשבו ללכת ישר ל - - .

אילן כהן: זו האמת.

יצחק מירון: עין צורים, בשבוע השלישי של חודש אוגוסט, סוכם שנצר חזני הולכים לעין צורים.

יצחק מירון: הפתרון היה צריך להיות גמור בערך בימים אלה.

יצחק מירון: רק אתמול או שלשום עלו הטרקטורים על הקרקע.

אורי אריאל: והפסיקו אותם עכשיו.

יצחק מירון: למה זה נמשך חודשיים וחצי?

יצחק מירון: צריך להגיד: קרוב לחודש ורבע, המינהל שינה את התנאים ליישוב עין צורים, שסוכם אתם.

יצחק מירון: עין צורים העמידו קרקע שלהם לצורך הפתרון.

יצחק מירון: בא מנהל מקרקעי ישראל ואמר שמה שיהונתן בשיא הבטיח – הוא לא ייתן.

יצחק מירון: לכן היה ויכוח שגם משרד ראש הממשלה ניסה לפשר בין מנהל מקרקעי ישראל לבין המנהלת.

יצחק מירון: בינתיים ישבו התושבים ברמת הגולן, והם מתפוצצים שם.

יצחק מירון: אז חלק מהם – מנצר חזני, ירדו לעין צורים, והם יושבים בעין צורים במבנים זמניים ובצימרים שיש שם.

יצחק מירון: אין מקום לכולם.

יצחק מירון: חלק נשארו ברמת הגולן.

יצחק מירון: הילדים שלהם כבר הולכים לבתי ספר ברמת הגולן.

יצחק מירון: הם שואלים: מתי יהיה לנו הפתרון בעין צורים?

יצחק מירון: חשבנו שנעבור אחרי סוכות, ועכשיו אנחנו רואים שנעבור לקראת פורים או פסח.

יצחק מירון: הם יכולים לשבת בבית מלון עד פסח?

יצחק מירון: אז חלק מהם אומרים - הילדים שלנו נכנסים לשנת לימודים, לא נפסיק אותם באמצע שנת לימודים.

יצחק מירון: אומרים שהממשלה לא רוצה.

יצחק מירון: אני לא אומר שהממשלה בכוונה מפרקת את היישובים, אבל תבינו מה קורה.

יצחק מירון: קבוצה של 30 משפחות - -

יעקב ליצמן: אני מצפה, בכל אופן, שברגע שאנחנו נכנסים לפתרון - שכל אלה שמטפלים ועוזרים למתיישבים, שיהיו עקביים, על אף הקושי, לפחות עד תום הדברים.

יעקב ליצמן: אחרת, מה קורה?

יעקב ליצמן: השקיעו כסף.

יעקב ליצמן: זה כמו שאנחנו צועקים על דירות באשקלון.

יעקב ליצמן: יש ויכוח אחר כך.

ניסן סלומינסקי: - - -

יעקב ליצמן: גם אנחנו יודעים שכל דבר יש ביורוקרטיה.

יעקב ליצמן: אז בדברים שהמנהל קובע, וחוזר בו – אנחנו נלבן את זה ישירות עם המנהל.

אילן כהן: המנהל צדק בטענותיו, ולכן עין צורים התקפלו.

אילן כהן: אנחנו שילמנו שם סכום גדול על הקרקע.

אילן כהן: אנחנו מפצים שם מגדל ארטישוק בסכומים מאד גדולים.

אילן כהן: היינו צריכים לקחת את הקרקע ועוד לשלם.

אילן כהן: בא המנהל ואמר, בצדק - פרק 85 בסוף צריך לקבל את ברכת היועץ המשפטי והמנהל , כל עסקה.

אילן כהן: המנהל, בצדק, אמר – אנחנו משקיעים 130 אלף שקל בפיתוח, עוד כ- 50 אלף שקל לדונם לפיצוי למגדל, כל זה למען המתפנים.

אילן כהן: גם הקיבוץ רצה עוד כסף.

אילן כהן: אין לזה אח ורע, להוציא 200 אלף שקל לדונם.

יעקב ליצמן: אבל מה שמעלה כאן יצחק מירון הוא דבר אחד: יהונתן בשיא הרי לא מדבר - - .

יעקב ליצמן: הוא סיכם מה שהוא סיכם.

אילן כהן: תבינו: יהונתן בשיא יכול לסכם בכפוף לאישור המנהל והיועץ המשפטי.

אילן כהן: ככה בנוי פרק 85.

אילן כהן: תמיד זה כך.

אילן כהן: כל העסקאות שעשינו, כולל עם ניצן - -

יעקב ליצמן: ביום שני- שלישי יהיה פה דיון עם המנהל, על הקטע הזה.

יצחק מירון: אני מבקש להביא גם לזה את האישורים האלה, כל אחד יסביר מה כואב לו, מה עבר עליהם, איזה ייסורים וסבל – בחודשיים וחצי האחרונים.

אילן כהן: אני מתנצל שעלי לעזוב את הישיבה.

יצחק מירון: אני עובר ליישוב הבא, שאני מקווה שעומד בפני פתרון, אבל כך קיוויתי כבר כמה פעמים בעבר.

יצחק מירון: היישוב הכי גדול הוא נווה דקלים.

יצחק מירון: היישוב הצליח לשמור על הנהגה במשך כל הזמן, ולא רק זה: למרות שחלק מתושבי נווה דקלים רוצים להגיע לאזור לכיש, וההנהגה מטפלת בשתי הקבוצות – גם אלה שבניצן וגם אלה שבלכיש.

יצחק מירון: הבעיה העיקרית בנווה דקלים – יש לנו ויכוח שנמשך.

יצחק מירון: על הפתרונות סיכמנו כבר לפני חודשיים.

יצחק מירון: יש ויכוח על המשפחות הלא זכאיות.

יצחק מירון: בנווה דקלים יש שני סוגים של משפחות לא זכאיות.

יצחק מירון: אחת – כמו הדוגמה שאמרתי קודם: בנים שהתחתנו ולא נותנים להם להיות בקראווילות יחד עם כל הקבוצה, והם אומרים לי: ביד בנימין נתנו קראווילות ללא זכאים.

יצחק מירון: בחפץ חיים נתנו ללא זכאים.

יצחק מירון: ביתד-יובל - -

יעקב ליצמן: במקומות שיש דירות - נתנו להם להיכנס - - -

יצחק מירון: לא, לא.

יצחק מירון: בנו בחפץ חיים לאנשי חפץ חיים, במיוחד, קראווליות ללא זכאים.

יצחק מירון: נ

קריאות: - - -

יצחק מירון: אין לי טענה.

יצחק מירון: בצדק בנו להם.

יצחק מירון: אני לא מבקר את זה שבנו להם.

יצחק מירון: אני רק אומר שהתושבים אומרים: לגני טל בנו, ביד בנימין, ובצדק.

יצחק מירון: בניצן נתנו ללא זכאים, ובהרבה מקרים – בצדק.

יצחק מירון: אני לא מדבר נגד זה.

יצחק מירון: אני פשוט אומר שהעובדה היא כזו.

יצחק מירון: בכרמיה ובמפלסים, למיטב ידיעתי, גם נתנו ללא זכאים.

יצחק מירון: בנווה דקלים- הודיעו למינהלת שיש 39 משפחות לא זכאיות, שחשוב להן להיות יחד עם כל הקבוצה.

יצחק מירון: מתוך ה- 39, 11 זה משפחות ותיקים.

יצחק מירון: חלקן כבר 15 שנה בנווה דקלים, בשכירות פרטית.

יצחק מירון: בנווה דקלים לא היה הבדל בין שכירות פרטית לבין שכירות ציבורית.

יצחק מירון: אותם אנשים, אם הם היום בשכירות ציבורית - היו זכאים.

יצחק מירון: אפילו מי ש- 3 שנים בשכירות ציבורית – זכאים.

יצחק מירון: אבל מי שבשכירות פרטית 15 שנה – לא זכאי.

יצחק מירון: אמרה המינהלת, ואת זה אני אומר לזכותו של יהונתן בשיא: אני אעביר אותם ועדה מיוחדת ואני אהפוך אותם לזכאים.

יצחק מירון: המשפחות האחרות זה המשפחות הצעירות, שאנחנו עומדים לנסות למצוא להם פתרון.

יצחק מירון: סוכם שהנהלת נווה דקלים, המנהיגות של נווה דקלים, היא שתקבע איפה יהיו האנשים.

יצחק מירון: בשבוע שעבר התעוררה בעיה שכמעט פוצצה את כל העסק הזה: היו 129 קראווילות שהיו במקום אחד, וצריך היה לעשות עליהן את ההגרלה.

יצחק מירון: קבעו תאריך הגרלה לשבוע שעבר, ואז, ברגע האחרון, התברר שהמנהלת הלכה, וחילקה חלק מהקראווילות לאנשים מסוימים.

יצחק מירון: המנהיגות אמרה: מה, השתגעתם?

יצחק מירון: אנחנו קבענו הגרלה וכמה אנשים עקפו את כולם.

יעקב ליצמן: יהונתן בשיא אומר לי: תן לי לבדוק.

יצחק מירון: מה שאני אומר לך זה חד משמעי: ביטלו את ההגרלה ביום חמישי שעבר.

יצחק מירון: היו שיחות בסוף השבוע.

יצחק מירון: המנהלת החליטה, בסופו של דבר, להוסיף עוד 5 קראווילות.

יצחק מירון: ההנהגה של התושבים הסכימה למרות שזה היה ממש הפרה של הכל - לוותר ולעשות את ההגרלה.

יצחק מירון: ההגרלה תהיה היום.

יצחק מירון: אני מקווה שמכאן אנחנו רק מתקדמים בדרך טובה.

יצחק מירון: נצרים.

יצחק מירון: שתי הקבוצות של נצרים הן תחת הנהגה אחת.

יצחק מירון: זאת אומרת – יש קבוצה אחת של 50 משפחות שהלכה ליתד-יבול.

יצחק מירון: יש קבוצה של 25 משפחות – שהיא באריאל.

יצחק מירון: הנהגת נצרים החליטה שגם הקבוצה שבאריאל היא תחת טיפולה, ותחת חסות אחת של ישוב אחד, כמו שהיה בנווה דקלים.

יצחק מירון: הבעיה האמיתית היא בעיית הפתרונות באריאל.

יצחק מירון: בעוד שבמקומות שהממשלה רצתה הממשלה הלכה מאד רחוק לקראת הפתרונות האלה, באריאל הערימו מכשולים.

יצחק מירון: זה הוויכוח ששמעתם קודם.

יצחק מירון: אני רוצה להסתפק בארבעת הדוגמאות ולעבור לכמה נושאים אחרים, שהם מאד חשובים.

יצחק מירון: יש בעיה של ועדת זכאות לעסקים.

יצחק מירון: זו קטסטרופה.

יצחק מירון: עד היום, נדמה לי שרק שלוש משפחות גמרו לקבל פיצוי על עסקים, כולל ממחסום ארז.

יצחק מירון: הרבה אנשים פשוט לא מתחילים את המהלך.

יצחק מירון: אני קראתי שיהונתן בשיא אמר, והוא צודק בזה – שמי שרוצה להגיש את הבקשה צריך לגמור עבודת דוקטורט.

יצחק מירון: אף אדם נורמלי לא יכול לתבוע על העסק שלו בלי צוות יועצים.

יצחק מירון: בדיונים יש רק שתי ועדות שבכלל דנו בעסקים, וזה לקח המון זמן.

יצחק מירון: אנשים פשוט נשברים.

יצחק מירון: חלקם לא הגיש בקשה עד היום כי אין אפילו תקדימים עם פסיקה לגבי מה קורה עם זה.

יצחק מירון: יש בעיה חמורה מאד עם המקדמות, אני מקווה שפתרו אותה.

יצחק מירון: אנשים מחכים שלושה חודשים למקדמות.

יצחק מירון: הבטיחו לנו בשבוע שעבר - -

יעקב ליצמן: עורך הדין מירון, אנחנו נסתפק בזה.

יעקב ליצמן: אנחנו עוד נשב על זה, ואני רוצה לתת לכמה חברי כנסת לדבר.

אורי אריאל: אני אומר לכם מידיעה, זו לא חוות דעת - יש חוות דעת משפטית של היועץ המשפטי של יהודה ושומרון, של המינהל האזרחי.

אורי אריאל: היא מונחת כבר שבוע.

אורי אריאל: יש חוות דעת של שר הביטחון שהמליץ לאשר את זה.

אורי אריאל: העניין נמצא אצל ראש הממשלה כעניין מדיני.

אורי אריאל: זו לא בעיה אצל המנהלת.

אורי אריאל: זו נקודה כבדה.

אורי אריאל: באריאל - זה אותו הדבר.

אורי אריאל: זה נמצא אצל ראש הממשלה, עם כל הכבוד להסברים המנומקים ששמענו פה שלא בונים קראווילות בערים.

אורי אריאל: היתה לי הזכות לעבוד עם ראש הממשלה – כמה קראווילות, או מה שהיה נקרא אז – קראוונים שמו בערים.

אורי אריאל: אם היו רוצים ואם ירצו, כי עדין אפשר לסדר את זה, הקבוצה הזו עדיין מחזיקה מעמד.

אורי אריאל: אפשר לסדר את זה.

אורי אריאל: אני מציע שיושב ראש הוועדה יתערב בזה באופן אישי.

אורי אריאל: תמיד אפשר להגיד ששכירות - - אבל אז פיזרת את הקהילה, אין קהילה.

אורי אריאל: או שאתה נותן להם אזור, ואז הם בונים, הם חיים יפה מאד, או שלא.

אורי אריאל: זה המצב.

אורי אריאל: אין באמצע.

אורי אריאל: אני לא מכיר פתרונות באמצע.

אורי אריאל: דבר נוסף - העניין של משואות יצחק.

אורי אריאל: יש אנשים, מה אתם רוצים מהם?

אורי אריאל: זה יפה ששומרים על הכסף של המדינה.

אורי אריאל: הרי גירשו אותם, פינו אותם.

אורי אריאל: באים אנשים ואומרים: אנחנו רוצים להיות יחד.

אורי אריאל: כולם אומרים שרק זו התשובה.

אורי אריאל: על מה יש לדבר?

אורי אריאל: יש את הסיפור של איבים זה כפר סטודנטים, ליד שדרות.

אורי אריאל: דובר בו רבות למפונים.

אורי אריאל: ה לא פתרון טוב, אבל הוא יותר טוב מפתרון של בתי מלון.

אורי אריאל: העניין נמצא בוויכוח בין מי שהיה ראש המועצה האזורית שם, שי חרמש, היום גזבר הסוכנות.

אורי אריאל: כאילו עוטפים את זה דרך המנהל.

אורי אריאל: המנהל כאילו עושה חוזה.

אורי אריאל: תרשום לעצמך את הנקודה הזו – המנהל לא עושה.

יעקב ליצמן: אז אני מבקש שלקראת הפגישה עם המנהל, שמישהו יכתוב לי את הנקודות על עמוד אחד.

יעקב ליצמן: אם אני אקבל את זה עד הפגישה – אני אעביר להם.

אורי אריאל: עניין כבד, אחד לפני האחרון – הסיפור של עיר האמונה ויד מרדכי.

אורי אריאל: יש שתי קבוצות, ושמענו את הוויכוח מה קורה.

אורי אריאל: הלוואי שזה יקרה ככה.

אורי אריאל: אחרי כל מה שעבר - בינתיים נמצאים שם אנשים.

אורי אריאל: משרד ראש הממשלה רואה בזה הפגנה, ולכן ההנחיה היא לא לטפל בזה, בשום צורה שהיא.

אורי אריאל: הם לא נמצאים בבתי המלון.

אורי אריאל: זאת אומרת, כל משפחה חוסכת כ- 800 שקל ליום למדינה.

אורי אריאל: לא צריך לשלם עבורם.

אורי אריאל: מצד שני, לא נותנים שום דבר, כי זה מתפרש כהפגנה.

אורי אריאל: החזקים – דינם, בדרך כלל, לנצח.

אורי אריאל: זה החיים.

אורי אריאל: כמו שנעשה עד עכשיו, ואני לא רוצה לתת דוגמאות.

אורי אריאל: מי שמכיר יודע.

אורי אריאל: אני הייתי מבקש מראש הוועדה להתערב.

אורי אריאל: להפסיק את ההתמודדות הזו.

אורי אריאל: הם הולכים לשקף?

אורי אריאל: לשומריה?

אורי אריאל: בינתיים הם שם.

אורי אריאל: לאן הם מצפים שהם ילכו?

אורי אריאל: נניח שהלילה תסכמו הכל, כולל המנהל.

אורי אריאל: צריך להתחיל גם לעבוד, נכון?

אורי אריאל: כמה זמן זה ייקח?

אורי אריאל: שלושה חודשים.

אורי אריאל: איפה הם יהיו שלושה חודשים?

אורי אריאל: מה, הם ימשיכו להיות שם, לשלם את הסולר לבד, את החינוך לבד, ואת הכל לבד?

אורי אריאל: מה, הם בנים חורגים לאלוקים ולמדינה הזו?

אורי אריאל: דבר אחרון- ענייני החינוך.

אורי אריאל: זה אולי לא תחום ישיר של המנהלת.

אורי אריאל: סגרו את בית הספר בשפיר היום, כי ראו שלא לומדים שם.

אורי אריאל: באולפנה, בגבעת וושינגטון - לומדים.

אורי אריאל: אני מציע לוועדה לשמוע פרטים על זה.

אורי אריאל: צריך להיות פה משרד החינוך, כי הדיבור פה אינו יעיל.

אורי אריאל: אני מציע להתחיל בבית מלון אחד, לשמוע אנשים.

יעקב ליצמן: אמרתי שאני בעיקרון רוצה לסייר.

אורי אריאל: אז רציתי שזה יהפוך למעשה.

אורי אריאל: אף שר לא ביקר בשום מקום.

אורי אריאל: למה?

אורי אריאל: ככה, כי זה כבר נגמר, ועכשיו הבעיה היא של יהונתן בשיא.

יעקב ליצמן: אגב, הזמנו את משרד החינוך לדיון היום.

יהונתן בשיא: היתה כאן נציגה והיא הלכה.

חיים אורון: יצא כך שאיזה חוק שלי בוועדת הפנים הועלה - ונאלצתי לצאת.

חיים אורון: אני רוצה להעלות נקודה אחת, שנראית בעיניי מאד בעייתית, והיא קשורה, בדרך כלל, בקצב הביצוע.

חיים אורון: יש לי כאן מכתב של נציג מוועד בעלי עסקים באזור ארז.

חיים אורון: הם התפנו בזמן.

חיים אורון: בודדים מאד מהם אפילו קיבלו מקדמה קטנה.

חיים אורון: אני חושב שצריך לעשות שני דברים: צריך לקבל החלטה וחבל שאילן כהן לא פה עכשיו.

חיים אורון: נקבל החלטה שצריכים להיות הרבה יותר רגישים לגבי המקדמות, גם כאשר מדובר באנשים שזכאותם לא הוכחה.

אורי אריאל: זכאותם, או היקף הזכאות?

חיים אורון: יש גם בעיה עם עצם הזכאות.

חיים אורון: אני אלך על חוק.

חיים אורון: יש לי הצעה נוספת.

חיים אורון: התברר מכל מיני מקומות, שבעיית הזכאות היא בעיה גדולה בפני עצמה.

חיים אורון: הזכאות כבר לא תהיה שווה כלום, כי הם גמרו את העסף שלהם.

חיים אורון: הם נשחקו לחלוטין והם בפשיטת רגל, ואם הם בפשיטת רגל, כבר אף אחד לא יציל אותם.

חיים אורון: זה מצד אחד.

חיים אורון: מצד שני - אני חושב שצריך לחוקק חוק או תקנה, שניתן יהיה לבדוק את הכספים הללו, אפילו בעוד שלוש שנים, ומי שהוכח שהוא רימה - שיקרעו לו את הצורה.

חיים אורון: אבל לא יכול להיות שמשום שיש חשש שיש אחוז מסוים של אנשים, ולכן כל רואי החשבון, ואני מבין שעכשיו, כשמבקר המדינה אומר שהוא בודק on line, כל פקיד אומר שהוא לא מתערב בזה.

חיים אורון: רוצים 4 חתימות של רואי החשבון שהכל היה בסדר, של המנהל וכן הלאה.

חיים אורון: אנשים נגמרים מזה.

חיים אורון: עוד לא הגיעו לחלק העסקי, עוד לא הגיעו לזכאויות.

חיים אורון: אני חושב שצריך לאמץ מגמה שאומרת: אנחנו מגמישים קריטריונים בשלב המקדמות, או בשלב של עד מה שמופיע שם – התשלום האחרון.

חיים אורון: אנחנו נותנים סמכות להפעיל מנגנון, או בדרך מס הכנסה, או בדרך של חשב, שגם ניתן יהיה – שנתיים, שלוש או חמש שנים אחרי שאדם קיבל את הכסף, ועליו לדעת זאת, שיכול להיות שתתבצע בדיקה, ואז בבדיקה הזו יש סנקציה מאד חמורה.

חיים אורון: אני לא יכול להציע – תנו כסף לכל מי שבא והביא פתק.

חיים אורון: מצד שני, המצב הזה היום מביא אנשים שמוכנים לשתף פעולה עם המערכת למצב בלתי אפשרי.

חיים אורון: לכן אני לא מצאתי הצעה טובה יותר.

חיים אורון: אם יציעו- אני אקבל אותה.

חיים אורון: הבעיה היא לא להגיד - בוא ניקח עוד 4 רואי חשבון, כי אם כל רואה חשבון עובד בטכניקה הזו – תביא עוד פתק ועוד פתק.

חיים אורון: אנשים לא יגיעו לפיצויים, או שהם יגיעו לפיצויים כשהם כבר יהיו בחיים.

חיים אורון: אני אומר את זה בגלוי.

חיים אורון: אני עוד מתעסק היום בפיצויים לתושבי קו העימות בלבנון.

חיים אורון: עוד לא גמרו שם את החשבונות, גם לא של הפיצויים על נזקי טבע, כולל בפתחת רפיח – מהקרה שהיתה לפני שלוש או ארבע שנים.

חיים אורון: אני רוצה שעמדתי תהיה מאד ברורה: אני לא בעד לפזר כסף סתם.

חיים אורון: אבל צריך לשים לאנשים את האזהרה על השולחן: דע לך שקיצרנו הליכים, יכול להיות שבעוד שנתיים יבוא מישהו במנדט מלא, אתה חייב לשמור את כל החשבונות, כי אם יתברר שהיתה רמאות – מי שרימה יקבל כפל קנס.

חיים אורון: מעבר לכל מה שתואר פה – עכשיו יגיעו לשלב הזה.

אורי אריאל: יש אנשים שהם זכאים, הוכחה זכאותם.

אורי אריאל: עכשיו- השאלה היא על הגובה.

אורי אריאל: אני מציע למצוא את הסידור שאם לא - -סכום מסוים הוא יכול לקבל הלוואה בבנק, כאשר הפיצויים ישמשו כבטוחה, על ידי זה שהוא ייתן הוראה בלתי חוזרת למנהלת שברגע שיאושר לו הסכום הסופי, המלא, הם יחזירו ישירות לבנק את ההלוואה שלו.

אורי אריאל: נניח שהוא לקח הלוואה של 100 אלף שקל עכשיו בבנק.

אורי אריאל: הוא הולך לבנק, לוקח את ההלוואה, ונותן הוראה בלתי חוזרת למנהלת שמתוך הפיצויים שהוא מקבל הם יעבירו ישירות לבנק - - -

יהונתן בשיא: בחוק יש סעיף שאסור לעשות את זה.

אורי אריאל: כרגע זה בלתי אפשרי, אבל אם זה נראה לנו הגיוני, שזה מיטיב עם האנשים – "זה נהנה וזה לא חסר" – בואו נשנה את החוק.

ניסן סלומינסקי: לנושא הזה – משהו יותר מסובך: אנשים קיבלו צ'קים.

ניסן סלומינסקי: המנהלת - - מפרק, ולא מקבלים את הכסף הזה כי מחכים לסוף השנה, לראות את החובות והכל, כשאנשים כבר יש להם צ'קים שהם קיבלו כשהמצב היה מאוזן.

ניסן סלומינסקי: הגזברות של נווה דקלים הוציאה צ'קים, הכל היה בסדר.

ניסן סלומינסקי: עכשיו הכל מוקפא, ואנשים מתמוטטים, פשטו את הרגל.

ניסן סלומינסקי: דבר שני – נושא התעסוקה.

ניסן סלומינסקי: עברו על זה כאן כאילו זה כלום.

ניסן סלומינסקי: זה הנושא הכי מרכזי.

ניסן סלומינסקי: צריך לקיים דיון נפרד על הנושא הזה.

יעקב ליצמן: קיבלתי את ההצעה.

יעקב ליצמן: אי אפשר לתפוס את הכל.

יעקב ליצמן: קודם כל - את המנהל נזמין בשבוע הבא.

יעקב ליצמן: מה שטענו כאן, שהוא חזר בו מההסכמים, מהסיכומים- יתברר אתם.

יעקב ליצמן: מה שאני כן אומר - אני מציע ליהונתן בשיא שלקראת הישיבה הבאה הם יציעו לנו פתרונות מה ניתן לעשות לגבי הבעיות שדובר בהן.

יעקב ליצמן: נכון שהחוק אומר משהו מסוים, אבל אי אפשר להגיד "לא" על כל דבר כל הזמן.

יעקב ליצמן: אנחנו חייבים לראות מה הפתרונות.

אורי אריאל: מה עם אנשי משואות יצחק, כשהוא אומר שאין 20?

ניסן סלומינסקי: יש משפחות.

אורי אריאל: אולי הוועדה תקרא למנהלת לעשות עוד מאמץ?

קריאה: יש לי הצעה.

יעקב ליצמן: תגישי לנו בכתב.

בנימין אלון: אם אפשר לשמוע תשובה - מה העניין של עיר האמונה, שבינתיים חוסכים דמי מלון, וכו' - אלה שבאוהלים.

בנימין אלון: האם הם יקבלו את הסיוע שמקבלים אחרים?

בנימין אלון: מה היחס אליהם?

יעקב ליצמן: כל אחד העלה בעיה מסוימת, וכל אחד רוצה תשובה לבעיה המסוימת הזו.

יעקב ליצמן: אני לא שולל, אבל אני כרגע רוצה לדבר על הבעיות הגלובליות.

יעקב ליצמן: לכן - זה המנהל.

יעקב ליצמן: בנושא שאתם העליתם עכשיו, פיצויים לעסקים -אני מבקש מיהונתן בשיא תשובה לישיבה הבאה, עם המנהל, שתהיה ביום שלישי הבא.

חיים אורון: אני רוצה להבין – האם זו בקשה פרטית שלי, או שהוועדה מתייצבת אחרי הבקשה?

יעקב ליצמן: אמרתי שהוועדה כולה מבקשת שהמנהלת תציע דרך פתרון, כי האלטרנטיבה היא חוק.

בנימין אלון: אישרנו היום 47 מיליון שקל תוספות לבתי מלון.

בנימין אלון: ישנן משפחות שלבד מסתדרות.

בנימין אלון: מה היחס אליהן?

בנימין אלון: האם באמת אי אפשר לדבר אתן?

יעקב ליצמן: אני מכבד את זה.

יעקב ליצמן: אם אני אעבור על כל הדברים אני לא אקבל תשובה.

יעקב ליצמן: תן לי ביום שלישי לברר את הדברים.

יעקב ליצמן: אתה תהיה כאן.

אורי אריאל: אם אפשר - להציע שיהונתן בשיא ייתן תשובות בכתב, מראש, שנוכל להתכונן.

אורי אריאל: הרי הנושאים האלה מורכבים.

בנימין אלון: אם אפשר - לגבי משואות יצחק.

בנימין אלון: זה תלוי בך, יהונתן בשיא.

בנימין אלון: האם אפשר שיבואו אליך לעדכון ורענון רשימת הזכאים, מיידית?

בנימין אלון: כי יכול להיות בשיחה ביניכם שיתברר אפילו שיש את המספר.

יעקב ליצמן: הוא יקבל אותם.

יעקב ליצמן: רבותיי, סיכום הישיבה, כרגע – אנחנו נשמור את הדברים לישיבה הבאה.

יעקב ליצמן: תודה רבה, הישיבה נעולה.