ועדת הכלכלה, כנסת 16, פרוטוקול מספר 500, 2005-09-21 10:00

אמנון כהן: בוקר טוב.

אמנון כהן: אני פותח את הדיון.

אמנון כהן: יושב ראש הכנסת נמצא אתנו כאן.

אמנון כהן: עמיתיי, חברי הכנסת והמכובדים, אני פותח את הדיון בהצעת חוק הרשות השניה לטלוויזיה ורדיו (תיקון – הארכת תקופת הזיכיון בערוץ השלישי), התשס"ה-2005 של חברי הכנסת גלעד ארדן, חבר הכנסת אילן ליבוביץ וחבר הכנסת עמרם מצנע.

אמנון כהן: הנושא השני הוא הצעת חוק ממשלתית: הצעת חוק הרשות השניה לטלוויזיה ורדיו (תיקון מס' 24), התשס"ה-2005.

אמנון כהן: כפי שדובר בדיון הקודם, ביקשתי לאחד את הצעות החוק.

אמנון כהן: המציעים אמרו שהם רוצים לשמוע את השתלשלות הדיון ותוך כדי דיון יחליטו.

אמנון כהן: לכן, אנחנו פותחים כרגע את הדיון בהצעת החוק הממשלתית וממשיכים את הדיון הקודם.

אמנון כהן: שמענו את רוב הגופים בדיון הקודם ואת רוב חברי הכנסת.

אמנון כהן: יש בידי רשימה של חברי כנסת שעדין לא קיבלו את זכות הדיבור ותוך כדי הדיון יקבלו את זכותם לומר את דבריהם.

אמנון כהן: הנושא חשוב כתחרות לערוץ שני בכלל ואנחנו בעד תחרות במדינת ישראל.

אמנון כהן: בראשית הישיבה אתן את רשות הדיבור ליושב ראש הכנסת, חבר הכנסת ראובן ריבלין שטרח והגיע לישיבה.

אמנון כהן: כנראה שיש לו מה לומר לוועדה ולחברי הוועדה ולכל הנוכחים כאן.

אמנון כהן: בבקשה אדוני.

ראובן ריבלין: תודה רבה אדוני, יושב ראש ועדת הכלכלה.

ראובן ריבלין: יושב ראש הכנסת הוא חבר הכנסת היחיד נדמה לי, מלבד שרי הממשלה, שלא יכול להצביע בוועדות הכנסת.

ראובן ריבלין: לכן, באתי אליכם היום כאדם שהיה עוסק בנושא התקשורת.

ראובן ריבלין: הייתי שר תקשורת וחשבתי שכאשר דנים בנושא הספציפי הזה, אי אפשר להתעלם מזה.

ראובן ריבלין: ביקשתי לנסות ולהעביר לחברי הוועדה את הניסיון שלי בכל מה שקשור לנושא שבו אתם דנים.

ראובן ריבלין: ראשית, צריך לדעת שהתחרות היא הדבר החשוב ביותר שאנחנו יכולים לבקש בנושא התקשורת.

ראובן ריבלין: בלי התחרות היינו נמצאים היום עשרות שנים אחורה בניגוד למצב שבו אנחנו נמצאים היום.

ראובן ריבלין: השאלה היא תמיד תחרות באיזה מחיר והאם בכל מחיר.

ראובן ריבלין: בזמן תקופת כהונתי כשר התקשורת חשבתי שהרבה יותר טוב לצאת מתקופה פרה-היסטורית של זיכיונות ולעבור לרשיונות.

ראובן ריבלין: אנחנו נמצאים היום במצב שעליו התריעו כל האנשים שאסור לעבור לרשיונות מחשש שמא תהיה הצפה או שמא נאבד את היכולת שלנו לקיים ערוצי תקשורת שמצד אחד הם מסחריים ומצד שני מפרים ומועילים לחברה.

ראובן ריבלין: חשבתי שטוב היה שנקבע בחוק מה הם התנאים שבו יוכל אדם להפעיל ערוץ תקשורת, בהתאם למגבלות הקיימות והיום כמעט ואין מגבלות טכניות.

ראובן ריבלין: התנאים יקבעו בחוק והם יקחו בחשבון את כל הדברים שאנחנו, כמחוקקים, מבקשים לשים אותם כתנאי בלתי מתפשר לקיום ערוץ כזה, שהוא גם תחרותי, גם נותן תרבות פנאי וכמובן גם נותן את אותו ערך מוסף שאנחנו מבקשים לתת לחברה שלנו, כתוצאה מכך שאנחנו נותנים רשיונות או זיכיונות להפעיל ערוצי תקשורת.

ראובן ריבלין: לצערי הרב, מסיבות כאלה או אחרות, לא הצלחתי להגשים את הרעיון הזה, שהיינו קובעים כך וכך תנאים ומי שהיה יכול לעמוד בתנאים האלה היה מקבל ערוץ תקשורת.

ראובן ריבלין: היו באים ואומרים: אנחנו מפוצצים את השוק.

ראובן ריבלין: האמינו לי, שלא היה קם אדם אחד שלא היה כדאי לו מבחינה כלכלית אלא אם כן היה מדובר באיזה שהוא אדם שמבקש להשתלט על התקשורת הישראלית וגם כך היינו יכולים לתת כלים בידי הרגולטור ולמנוע ממנו אפשרות של כוח זר המשתלט אבל מבחינה כלכלית, הסדר היה נעשה על ידי כוחות השוק.

ראובן ריבלין: לצערי הרב, לא קיבלו את עמדתי.

ראובן ריבלין: בראשית הדרך כשר התקשורת, היתה לי הזכות לבוא ולחתוך סרט שלא עמלתי עליו כהוא זה.

ראובן ריבלין: לא הספקתי להיות במשרד התקשורת אפילו 10 שבועות וכבר נתנו לי לחתוך סרט של השקת הערוץ השלישי, שהוא ערוץ 10.

ראובן ריבלין: כך אמרתי לנוכחים באותו אירוע: פעמים זוכה אדם שלא בזכותו באיזו שהיא זכייה, שיכולה להיות שכיית חמדה אבל היא גם יכולה, בסופו של דבר, להיות כאבן מתהפכת על ראשו.

ראובן ריבלין: אני מבקש להודיע לכם שאם היום אתם נותנים לי קומפלימנטים, הם לא מגיעים לי אבל אם חלילה יווצר איזה שהוא מצב שבעוד שנה יאמרו: מדוע פתחתם את זה?

ראובן ריבלין: תזכרו שאמרתי לכם היום שאין לי שום זכות בפתיחת אותו ערוץ.

ראובן ריבלין: אני חושב שטוב מאוד שיש עוד ערוץ אלא שצריך לזכור שהמכרז שנעשה לגבי ערוץ 10 היה מכרז שבו התנו תנאי להקמתו בכך שאם הערוץ השני נתן X, הוא היה צריך לתת 2X.

ראובן ריבלין: כמובן שהתברר כהרף עין, שלא 2X יכול לתת הערוץ החדש וגם לא יכול לקיים מקצת מאותן התחייבויות שאותן הביא בפני המערכת שאישרה את זכאותו לזיכיון, על פי המכרז שאותו הגיש.

ראובן ריבלין: אז נתגלגלנו לכאן, לוועדת הכלכלה ועמדה בפנינו השאלה מה אנחנו עושים?

ראובן ריבלין: האם נאמר ייקוב הדין את ההר?

ראובן ריבלין: האם נאמר: הצגת בפני הציבור תנאים שבהם אתה ביקשת לעמוד ושמנעת מאחרים לקבל את אותה זכייה, שכן הם לא יכול לעמוד באותם תנאים שאתה הסכמת להם והיום אתה ומבקש מאתנו לוותר על כל אותם דברים שהתחייבת בהם ושבגינם קיבלת את הזיכיון.

ראובן ריבלין: אמרנו שכנראה ההסתגלות והיכולת להיכנס לתוך המערכת דורשים זמן.

ראובן ריבלין: ישב פה קודמך או קודם קודמך, יושב ראש ועדת הכלכלה שהיה גם יושב ראש ועדת התקשורת, חבר הכנסת אברהם פורז ובעצה אחת מחלנו על סכום של בערך כ-300 מיליון שקלים אשר בחלקו הגדול היה מיועד ליצירה מקומית.

ראובן ריבלין: עשינו זאת מתוך הבנה שאם לא ניתן איזו שהיא יכולת נשימה, איזה שהוא מרחב של הסתגלות ושל כניסה למערכת וליכולת ההפעלה, אנחנו נעשה דבר שבבחינת התחרות הוא גמר התחרות בארץ.

דוד טל: איזה צדק גדול עשיתם עם אלה שרצו להתמודד על הזיכיון ולא התמודדו?

ראובן ריבלין: אני לא תגרן ואני לא רוצה להיכנס לזה.

ראובן ריבלין: אז אמרתי כך והרי הדבר רשום בפרוטוקול של ועדת הכלכלה: כנראה שאותם אלה אשר הזדרזו והריצו רגליים על מנת להציע את מרכולתם אשר אותה הם לא יכולים לתת והואיל ואנחנו רצינו ערוץ שלא יהיה שילוב של ערוץ 3 וערוץ 5 של הכבלים שבו אנחנו לא נותנים דבר למערכת החינוכית בישראל או היצירתית בישראל, הואיל ואנחנו יודעים שהמטלות שקיבל על עצמו הזכיין אינן ברות יישום, כל מה שאני מבקש הוא שהזכיין ייתן מה שנותן הערוץ שפעל כבר 10 שנים.

ראובן ריבלין: אלא מה?

ראובן ריבלין: שלא ייתן 2X אלא שייתן X.

ראובן ריבלין: לא שיעשה זאת מיד אלא שיעשה זאת בהדרגה.

ראובן ריבלין: יותר מכך אני רוצה לומר לכם, שאני ירושלמי בן ירושלמי, בן בנם של ירושלמים וקיבלתי את אחת ההכרעות כשר תקשורת, שכן הדבר היה בסמכותי על פי תנאי המכרז ועל פי תנאי החוק והיתרתי לערוץ 10 לקיים את ערוץ החדשות שלו, את חברת החדשות שלו בתל אביב ולא בירושלים.

ראובן ריבלין: התנאי למתן זיכיון לזכיין היה שחברת החדשות תפעל בירושלים.

ראובן ריבלין: אני מודה שפעלתי כך משום שידעתי שאם הם יאלצו לבוא לירושלים, יתכן מאוד שלא יוכלו להרים את הנטל.

ראובן ריבלין: אני רוצה לומר שכאשר אבוא בפני בית דין אמיתי וישאלו אותי: איך הורדת חברה לתל אביב לפחות אוכל לקבל איזה שהוא צידוק.

ראובן ריבלין: ומהו הצידוק?

ראובן ריבלין: שחברת החדשות של ערוץ 10 באמת הפליאה לעשות ואני מוכרח לומר כאזרח ישראל, שהיא היוותה תחרות והיא לתפארת התקשורת בישראל.

ראובן ריבלין: לא שאני חושב שחברות החדשות האחרות לא טובות, אבל באמת היא הפליאה מבחינת יכולתה לקיים את התחרות האמיתית והיא באמת נותנת את כל אשר אותם אבות אשר יצרו את הערוץ הנוסף חשבו עליו.

ראובן ריבלין: השאלה היא האם לגבי שאר התנאים קיימנו ומילאנו אחר כל אותן תכניות וכל אותם תנאים שאותם ביקשנו להציב כדי לאפשר ערוץ נוסף, שכן כולנו ידענו שעוגת הפרסום בישראל היא מוגבלת וכולנו ידענו גם שאם חלילה נתנה תנאים שאחר כך לא יקיימו אותם, מי יתקע כף לידינו שלא יבואו אחרים אחריהם ויאמרו: מה לי ומי לי תנאים שאני התחייבתי בהם, כאשר התנאי הוא רק לקבל את הזיכיון ולאחר מכן, "הלכה חמורך, טרפון"?

ראובן ריבלין: כפי שאומר הרב גפני.

ראובן ריבלין: אני רוצה לומר דבר נוסף:

ראובן ריבלין: אחד התנאים שאנחנו נותנים זיכיון הוא קיומה של היצירה בארץ.

ראובן ריבלין: בלי קיומה של היצירה בארץ מה לי ומי לי כל אותם זיכיונות.

ראובן ריבלין: אוי לנו ואבוי לנו אם אנחנו נקבע איזה שהוא דבר ונוותר עליו, שכן כהרף עין זכיינים אחרים, אם הם בכבלים או אם הם ברשות השניה, יבואו ויאמרו: הדבר שבו התחייבתי הוא אופציה.

ראובן ריבלין: אם אני רוצה אקיים אותו ואם לא, אז לא.

ראובן ריבלין: אלה הדברים שאני מבקש מהוועדה לתת את ליבה אליהם.

ראובן ריבלין: עמדנו בפני הרבה מצבים שבהם אמרו: ראה, אם אתה מחליט היום כאן, בוועדה, וישבו פה כל חברי ועדת התקשורת ודוד טל הוא אחד מהנותרים מבין חברי הכנסת ששרדו בוועדת התקשורת, אני רוצה לומר לכם שהרבה פעמים עמדנו וחרב האיום של חיסול זכיין כזה או אחר עמדה כנגד עינינו.

ראובן ריבלין: כל פעם, בסופו של דבר, דנו לכף זכות, גם כאשר ההתחייבות שלנו היתה כזאת שאיש לא חשב שהוא יכול לעמוד בה.

ראובן ריבלין: אני רוצה לסיים בסיפור: היה אדם שבא לחברו וביקש ממנו הלוואה של אלף שקלים.

ראובן ריבלין: אמר לו: ראה, אתה לא מכיר אותי טוב, אמנם אני נחשב חברך אבל סמוך עלי.

ראובן ריבלין: ביום שישי בשעה 12:00 בצהרים אחזיר לך את אלף השקלים.

ראובן ריבלין: הוא אומר: אני לא מכיר אותו לא לרעה ולא לטובה, אלף שקלים זה לא נורא, האדם נראה רציני ונתן לו אלף שקלים.

ראובן ריבלין: ביום שישי בשעה 12:00 בצהרים, כפי שהבטיח התייצב ואמר לו: שלום, אתה זוכר שלקחתי ממך כסף?

ראובן ריבלין: אומר לו: בוודאי.

ראובן ריבלין: אתה זוכר שהבטחתי לך שאבוא בשעה 12:00 ביום שישי, אז באתי.

ראובן ריבלין: אבל אני רוצה לומר לך שהיום אינני יכול להחזיר לך את אלף השקלים ואני מבקש ממך שתיתן לי עוד אלף שקלים ובשבע הבא אני מבטיח לך שתקבל את אלפיים השקלים.

ראובן ריבלין: אמר אותו אדם: תראה, אותו אדם היה יכול לברוח ממני ולא הייתי יודע איפה הוא נמצא, אני לא יודע איפה הוא גר.

ראובן ריבלין: אם הוא בא אלי, זה אדם רציני ומיד נתן לו עוד אלף שקלים.

ראובן ריבלין: בשבוע הבא הגיע אליו ואמר לו: אתה זוכר שאני חייב לך אלפיים שקלים?

ראובן ריבלין: אומר לו: כן.

ראובן ריבלין: היום אינני יכול להחזיר לך את האלפיים אבל אם תיתן לי עוד אלפיים בשבוע הבא אחזיר לך ארבעת אלפים.

ראובן ריבלין: האמת, שכבר התחיל לחשוש הבן אדם.

ראובן ריבלין: היה לו חשש כבד מאוד אבל מה אמר?

ראובן ריבלין: הלכו אלפיים שקל, נשקיע עוד אלפיים.

ראובן ריבלין: נתן לו והוא אומר לו: אל תדאג.

ראובן ריבלין: ביום ששי הבא ב-12:00 אני מגיע.

ראובן ריבלין: ביום שישי הבא בשעה 12:00 הגיע ואמר לו: אתה זוכר שאני חייב לך ארבעת אלפים שקלים?

ראובן ריבלין: אמר לו: לא, אתה לא חייב לי כלום.

ראובן ריבלין: הסיפור הזה אינו שייך לעניין אלא שפשוט רציתי לתרום ליצירה.

ראובן ריבלין: אני מודה לכם על ההקשבה.

ראובן ריבלין: אתם תדאגו שיום שיש לא יהיה ב-12:00 אלא ב-8:00 בבוקר.

ראובן ריבלין: אני מבין שהצורך הוא צורך, כי יכול להיות שיבואו זכיינים אחרים ויאמרו: מה לי ומי לי כל ההתחייבויות שנתנו.

ראובן ריבלין: היום מדורת השבט מתחלקת ל-3 מדורות.

ראובן ריבלין: לראות את נבחרת ישראל זה מצוין, בעיקר שהם מנצחים והיתה לנו במשך עשר השנים האחרונות מערכת מופלאה ונהדרת ואסור שנשבור אותה.

ראובן ריבלין: תודה רבה לכם.

אמנון כהן: תודה רבה, אדוני יושב ראש הכנסת.

אמנון כהן: בסיום הדיון הקודם ביקשתי מערוץ 10 וממועצת הרשות השניה את החובות למפיקים, לתסריטאים וליוצרים.

אמנון כהן: אני קיבלתי ממנכ"ל ערוץ 10 את ההסכמים מול כל הגורמים שמחויבים או באו אתם להסכמים לפריסת חובות ולפני שאני נכנס לתוכן החוק, הייתי רוצה שמישהו יציג את זה עוד פעם, בגדול, מול כל הגורמים שעושים את עבודתם נאמנה.

לאה ורון: שערוץ 10 יציג בפני הוועדה איך הם הגיעו לזה.

אמנון כהן: כן.

אמנון כהן: אנחנו מדברים על מפיקים, תסריטאים, יוצרים וכל מי שנותן את השירותים הכלליים, יצירה מקומית וכל מה שקשור לזה.

אמנון כהן: בבקשה, אדוני המנכ"ל.

משה גפני: יש הצבעות היום?

אמנון כהן: אנחנו דנים בחוק.

אמנון כהן: נתקדם סעיף סעיף.

אמנון כהן: אם יש הסכמות על הסעיפים נתקדם אלא אם כן תותירו אותי לבד פה ואז אהיה בבעיה.

משה גפני: מתי ההצבעה הסופית?

אמנון כהן: אני עובר סעיף סעיף אלא אם תהיה לי בעיה ואני אעשה הצבעה בסוף.

אמנון כהן: תחזור ב-11:30.

אמנון כהן: בבקשה, אדוני המנכ"ל.

ניר למפרט: אני רוצה להתייחס לשתי נקודות: נוצר הרושם בדיון הקודם כאילו ערוץ 10 חייב כסף ליוצרים ומפיקים.

ניר למפרט: אני רוצה להדגיש בצורה ברורה שמאז שערוץ 10 נכנס להקפאת הליכים, לפני כשנתיים, הערוץ משלם באופן סדיר את כל תשלומיו וחובותיו ואת כל ספקיו, בין אם הם יוצרים, בין אם הם עובדים ואין גורם אחד בשוק שיכול לטעון שלא קיבל מערוץ 10 את הכסף.

ניר למפרט: אכן, כשהערוץ הגיע טרום כניסתו לבית המשפט ובית המשפט הגיע להסדר נושים, בעלי המניות, בניגוד למקרים אחרים בשוק, נתנו את חלקם להסדר הנושים כפי שדרש בית המשפט.

ניר למפרט: כבר לפני יותר משנה הועבר כל הכסף לקופת הנאמנים והתשלום התבצע על פי החלטת בית המשפט.

ניר למפרט: כך שבנושא חובות הערוץ לא עומד בשום חוב לשום ספק ושום יוצר.

ניר למפרט: נקודה שניה שאני רוצה להדגיש: הערוץ הגיע להסכמים, חלקם חתומים וחלקם בהבנות עם כל איגודי העובדים והיוצרים, אם זה איגוד העובדים בטלוויזיה, עם אמ"י, עם שח"ם.

ניר למפרט: אנחנו בהסכם בשלבים סופיים עם תל"י ואקו"ם וכנ"ל עם אשכולות והפדרציה.

ניר למפרט: כך שעם כל האיגודים והגורמים או שחתמנו על הסכמים או שהגענו להבות.

אמנון כהן: תודה.

אמנון כהן: הייתי רוצה לשמוע את מועצת הרשות השניה לטלוויזיה ורדיו.

מוטי שקלאר: ביקשתם בישיבה הקודמת פריסה כללית ושנעשה סדר בדברים.

מוטי שקלאר: אז בואו נעשה סדר בעניין: אנחנו מדברים על שנת זיכיון מינואר לינואר עד 2005.

מוטי שקלאר: אלה שלוש השנים שאנחנו מדברים עליהם.

מוטי שקלאר: בואו נראה מה קרה מאז: בינואר הם עולים לאוויר ובמרץ יש הסמכה מבחינת החוק לשדר שבוע ימים.

מוטי שקלאר: אני מזכיר לכולם שהם היו שני זכיינים.

מוטי שקלאר: הם עלו לאוויר לשבעה ימים משום שהזכיין השני לא הצליח להרים את עצמו ולכן, בלית ברירה, הם קיבלו שבעה ימים עם כל הקושי שבעניין.

מוטי שקלאר: זו היתה התערבות ראשונה ממרץ 2002.

מוטי שקלאר: התערבות שניה בנובמבר 2002, תיקון מספר 18, נותנים להם אפשרות ופוטרים אותם ממחויבויות של שנה ראשונה, דהיינו 2002, בהתניה אחת מאוד ברורה, כל רק אם הם יעמדו בשנה השניה של הזיכיון.

מוטי שקלאר: והיה ולא, יילקח מהם הזיכיון.

אמנון כהן: ומה קרה?

אמנון כהן: הם עמדו בכל ההתחייבויות?

דוד טל: אגב, זה הסמכות שלך להפקיע מהם את הזיכיון?

אתי בנדלר: נוסח החוק, כפי שהיה אז, קבע שלא יהיה שום שיקול דעת אם לבטל את הזיכיון או לא אלא חובה.

אתי בנדלר: אם לא עמדו במחויבויות חובה לבטל את הזיכיון.

גלעד ארדן: המחוקק תמיד ידע לצפות את הבאות.

מוטי שקלאר: כשהגענו לשנת המבחן ב-2003, הכנסת התערבה שוב.

מוטי שקלאר: אני מזכיר לכנסת, בניגוד לועד הרשות השניה.

מוטי שקלאר: אמרנו אז שאם הם לא עומדים בסיבוב השני, נכון לצאת למכרז חדש.

מוטי שקלאר: הממשלה יחד עם הכנסת קבעה שנכון להציב את התחרות כערך עליון ולכן, נכנס תיקון מספר 19 שאמר את הדבר הבא: הוא קבע כללי משחק חדשים.

מוטי שקלאר: אם אני אתרגם את הרציונאל של הוועדה דאז: לא נכון לאפשר לגורם חדש או לדרוש מגורם חדש כמו שדורשים מגורם חזק וותיק שהוא מעין מונופול.

מוטי שקלאר: לכן, עם כל המחויבויות שהיו לערוץ 10 נכון לרדת מהם ולייצר תחרות וליצור דרישות שוות לשני הזכיינים, שהעיקרון מדבר על אחוז מההכנסות.

מוטי שקלאר: אז אמרנו ואני מזכיר לכולם, למען ההוגנות, מדובר על המחויבויות של ערוץ 10 דאז, שכולנו חגגנו באולם ימים על חגיגות המזרח התיכון החדש.

מוטי שקלאר: היינו בטוחים שהפרוספריטי נמצא בפתח והשלום בא וכן הלאה וכן הלאה.

דוד טל: למה אתה אומר לי את זה?

דוד טל: אחרי ההתנתקות יהיה מזרח תיכון חדש אז אתה תעלה להם את הרגולציה?

דוד טל: מה זה שייך?

מוטי שקלאר: לא, משום שהמחויבויות דאז נבנו על תחזית כלכלית מאוד אופטימית גם של האוצר, אני אומר את הנתונים ומחפש את הרציונאל, שאני מבין אותו שאמר:

מוטי שקלאר: נכון שהיו מחויבויות מאוד משמעותיות שנבנו על בסיס תחזית כלכלית של האוצר ושל כל העולם וצריכה להיות תחזית מאוד ורודה.

מוטי שקלאר: לכן הם הרשו לעצמם להתחייב.

מוטי שקלאר: קרה מה שקרה ובאה הכנסת בנובמבר 2003, למרות ההחלטה ב-2002 ואמרה: בסדר, אנחנו מקבלים את הדבר הזה ולכן מעכשיו והלאה אחוז מההכנסות.

מוטי שקלאר: מדובר על הדברים הבאים: 60% מההכנסות נמצאות בשידורים שהמינימום ירד ל-220 מיליון שקל בשנה, הגבוה מביניהם.

מוטי שקלאר: סוגה עילית, דיברנו לפחות על 180 שעות בשנה כשההוצאה בכסף זה או 50 מיליון שקל או 17% - הגבוה מביניהם.

מוטי שקלאר: דבר נוסף, על מנת לייצר פלורליזם תקשורתי, הכנסת קיבלה את הרעיון ש-75% מההפקות המקומיות יהיו הפקות קנויות.

מוטי שקלאר: דבר נוסף, הוצאה לחדשות של מינימום 55 מיליון שקל ויש 20% מההוצאה לחדשות שמוכרים לשידורים וזו גם הקלה מאוד משמעותית.

מוטי שקלאר: אני מזכיר שעד התיקון המדובר שקל שהוצע לחברת החדשות לא חלק מההוצאה לשידורים וזו הקלה מאוד משמעותית שניתנה לשני הזכיינים.

מוטי שקלאר: ואז, ערוץ 2 הוא ערוץ חזק ויש לו הכנסות מאוד משמעותיות והוא חזק, אז יוציאו יותר כסף לשידורים וערוץ חלש יוציא פחות.

מוטי שקלאר: דבר נוסף שעלה מתיקון מספר 19 שאמר: בסדר, אנחנו נותנים לכם בהתניה אחת, שמנובמבר 2003 עד סוף ינואר 2004 אתם עומדים במחויבויות ואנחנו מורידים לכם את המחויבויות שהיו לכם ב-2002 ו-2003.

מוטי שקלאר: אין יותר התחשבות.

מוטי שקלאר: ואז, הם עמדו במחויבויות בשלושת החודשים שדובר עליהם ובעצם אנחנו מתחילים לבדוק לפי הוראת הכנסת, לפי תיקון סעיף 19 מנובמבר 2003 עד סוף ינואר 2005, כרגע הם נבדקים לפי אחוז מההכנסות.

מוטי שקלאר: ואז, מה שקורה ב-2004, זו השנה שפחות או יותר הספקנו לבדוק, צריך לזכור שני דברים: למען ההוגנות, לראות גם את ההכנסות שהיו להם מול דרישת החוק.

מוטי שקלאר: אני מזכיר לכם שהמינימום היה 220 מיליון שקל הוצאה לשידורים או 60%, הגבוה מביניהם.

מוטי שקלאר: ההכנסות הן בסך הכל 175 מיליון שקל.

מוטי שקלאר: המחויבות לפי 11 חודש, ינואר זה חלק משנת הזיכיון השלישית, ההוצאה לשידורים מהמחויבויות שלהם היא 201 על 11 חודש.

מוטי שקלאר: חסר להם 14 מיליון שקל.

מוטי שקלאר: צריך לזכור, שההוצאה 16% מעל ההכנסות.

מוטי שקלאר: בסוגה עילית יש מחויבויות של 180 ויש להם חוסר של 81 שעות - -

דוד טל: באחד הדוחות שקיבלנו, נמסר שם על ידי ערוץ 10 לקראת האישור של 2005, שיש חוסר של 100 שעות דרמה ומזה אני למד שלא נעשה כלום בדרמה.

דוד טל: החישוב שלנו זה על שנתיים.

דבורה קמחי: 50 שעות בשנה דרמה זאת המחויבות ולא הביצוע.

דבורה קמחי: בביצוע יש חוסר של 80 שעות מתוך 180שעות.

מוטי שקלאר: אין ספק שגם היום חוסר של 81 שעות מתוך 180 שעות זה דבר מאוד משמעותי.

מוטי שקלאר: יש להם חוסר של 27 מיליון שקל בהפקה מקומית שהם מחויבים ל-40% וחסרים רק 2%.

מוטי שקלאר: בפרמטרים הנוספים הם עומדים.

דוד טל: מר שקלאר, אתה יכול לתרגם לנו את זה לכסף, את החוסר הזה של 81 שעות?

אמנון כהן: מר שקלאר, תמשיך בתשובתך.

מוטי שקלאר: אני אגיד בגדול שחסר בסוגה עילית, חוסר של 3 מיליון שקל אם הם משלימים את זה ב-2005 ואלה הנתונים שיש לנו פחות או יותר והם השלימו את זה ב-2005.

מוטי שקלאר: זה פחות או יותר המצב.

אמנון כהן: כל כמה זמן אתם עושים ביקורות כאלה על העמידה במחויבויות.

מוטי שקלאר: אחת לשנה.

מוטי שקלאר: מהשנה הנוכחית אנחנו עושים גם בדיקה רבעונית שהתוספת שנכנסה מ-2004, אנחנו בודקים גם חוזים.

מוטי שקלאר: זה פחות או יותר המצב של ערוץ 10.

מוטי שקלאר: אני אמרתי נתונים אובקיטיביים.

מוטי שקלאר: אני חושב שנכון להציג את המורכבות שהצגתי קודם.

אתי בנדלר: מר שקלאר, בעניין הבדיקה: אתה אומר שהבדיקה שנתית ועכשיו היא רבעונית, אז מה המשמעות של נקודת הבדיקה בתום ארבע שנים, כפי שקבוע היום בחוק?

אליעזר כהן: זה גם מה שאני רציתי לשאול: אם אתה מוצא שמשהו לא בסדר, מה קורה אז?

מוטי שקלאר: יש שני מרכיבים: יש את המרכיב שאחת לכמה שנים מסתכלים הסתכלות כוללת על הזכיין ובודקים האם הוא עמד בדרישות המשמעותיות של המכרז, אותן דרישות עקרוניות.

מוטי שקלאר: לא מחפשים אותם על הפרות זניחות.

מוטי שקלאר: ואז, באים לפי החוק ומחליטים אם הערוץ הזה - -

אתי בנדלר: אתה לא יכול לעשות את זה בתום כל שנה נניח?

אליעזר כהן: עד עכשיו הכל בסדר כי הוא בדק ולא גילינו שהיתה איזו שהיא בעיה.

מוטי שקלאר: ממש לא.

אמנון כהן: מוטי, תשלים את התמונה בבקשה.

מוטי שקלאר: אני מזכיר לכם שהכנסת ויתרה על שנתיים של מחויבויות.

מוטי שקלאר: השנתיים האלה שוות כסף, אין ספק, זה עשרות מיליוני שקלים.

מוטי שקלאר: הכנסת החליטה שהתחרות יותר חשובה, פעם ב-2002 ופעם ב-2003.

מוטי שקלאר: אמרו לנו דבר נוסף: אנחנו מוחקים את ההלוואה.

מוטי שקלאר: אתם יכולים להצטער, כן או לא, זו החלטה שלכם.

מוטי שקלאר: יש לה ערך מאוד משמעותי של עשרות מיליוני שקלים של השנתיים האלה.

דוד טל: גם כשאתה רוצה להביא את זה לפתחנו, יכולת להפעיל את סמכותך.

דוד טל: מה, חיכית שאנחנו נעשה מה שנעשה?

דוד טל: אתה היית סבור אחרת?

גלעד ארדן: הם היו בהליך שלילת רשיון כשאנחנו יזמנו את החוק.

אמנון כהן: מוטי, תמשיך בתשובתך.

מוטי שקלאר: הוסיפו את סעיף 19 ועמדת הרשות השניה היתה חד משמעית והיו לנו אין סוף ויכוחים עם ועדת יצחקי על העניין, לא לתת להם להמשיך.

מוטי שקלאר: אני זוכר את הויכוחים שהיו לי פה עם שלום שמחון בעניין הזה.

מוטי שקלאר: הכנסת החליטה שהיא מחייבת את התחרות למרות שלא עומדים במחויבויות וקבעה איזה שהם קריטריונים שעל פיהם צריכים לעבוד.

מוטי שקלאר: נכון לעכשיו, ראיתם שב-2004 יש חוסר של עשרות מיליונים.

מוטי שקלאר: הדרישה כרגע, בחוק שעומד לרשותכם, שוב קיבלו את העיקרון שהתחרות יותר חשובה, לפחות הממשלה קיבלה את ההחלטה הזאת.

מוטי שקלאר: בניגוד לפעמים קודמות, וזאת נקודה שחשוב לחדד, פה אין יותר ויתור.

מוטי שקלאר: אתם ויתרתם על עשרות מיליוני שקלים וכרגע, מה שאנחנו מתבקשים זה לאפשר להם פריסה של הז'אנר העליון בעיקר על פני שלוש השנים הבאות.

אמנון כהן: מה העמדה של המועצה?

מוטי שקלאר: העמדה של המועצה שהתקבלה היא לאפשר להם פריסה למשך שלוש השנים הקרובות.

אילן ליבוביץ: אני רוצה להבין: אני קורא את הצעת החוק ואני רואה שאפשר לפרוס את זה עד 2010, עד תום תקופת הזיכיון וזה לא בשלוש השנים הקרובות.

אילן ליבוביץ: מ-2005 ועד 2010 זה 5 שנים.

קריאה: לפי הצעת החוק זה עד 2010.

אמנון כהן: עורך דין נדב העצני, בבקשה.

נדב העצני: אני מייצג את איגוד המפיקים ואני מבין שאיגוד המפיקים בנושא הזה ולא בחלק מהנושאים האחרים, נמצא בחזית אחת עם עיקר או כל איגודי היוצרים.

נדב העצני: אני רוצה להתייחס לדברים שנאמרו בישיבה הקודמת, שנאמרו על ידי המנכ"ל של ערוץ 10 ואנשים נוספים.

נדב העצני: טיעון ראשון שהועלה הוא שגורלן של מאות משפחות תלוי בהחלטה של הכנסת לגבי הארכת הזיכיון.

נדב העצני: אני רוצה לציין גם בהקשר של האמירה שהיתה זה עתה, שאין חובות לערוץ 10.

נדב העצני: לתשומת לב הנוכחים: גורלן של הרבה מאוד משפחות נפגע ונפגע קשות כתוצאה מהחובות של ערוץ 10 ולערוץ 10 בשנות פעילותו יש חובות כבדים.

נדב העצני: הסדר הנושים שנעשה במסגרת בית המשפט מקפח ופוגע קשות במפיקים רבים מאוד ובנותני שירותים נוספים לערוץ 10.

נדב העצני: הדבר הזה חשוב שיהיה ברור.

נדב העצני: העובדה שהושג הסדר במסגרת בית משפט לא מחקה את העובדה שאנשים נפגעו.

נדב העצני: חלק עיקרי מההסכמים, מהתגמולים שהיו צריכים לשלם במסגרת הסכמים לא שולמו.

אמנון כהן: אם היו הסכמים והיתה בעיה של אי תשלום, הנושא הגיע לבית משפט ונקבע בהסכמת הצדדים.

אמנון כהן: אם הייתם אומרים לא, אז לא.

נדב העצני: צריך להבין את הסוגיה: כאשר עומד אדם שנתן שירותים, למשל מפיק, שהשקיע מכספו והאלטרנטיבה שלו במסגרת הסכם בית משפט היא או שהערוץ יתמוטט לחלוטין והוא לא יקבל אגורה - -

אמנון כהן: אותו מצב עכשיו, אם אנחנו לא מאשרים, הערוץ יתמוטט.

אמנון כהן: זה בדיוק אותו מצב.

אמנון כהן: אז מה האלטרנטיבה?

קריאה: השאלה כמה פעמים הוא יתמוטט במהלך הדרך.

אמנון כהן: נסגור אותו, אין בעיה ותישארו בכלל בלי עבודה.

נדב העצני: הנקודה הראשונה היא שהמצב לא ורוד שכזה, כאילו הערוץ עמד בהתחייבויות שלו.

נדב העצני: הוא לא עמד ואנשים נפגעו.

נדב העצני: לגבי ההצעה הנוכחית והפיקוח של הרשות השניה: ראינו את הנתונים שהציג מוטי שקלאר עכשיו והם נתונים קשים.

נדב העצני: כמעט מחצית מהחובות בנוגע לז'אנר עליון לא בוצעו.

נדב העצני: הפגיעה בז'אנר העליון, המחוקק במכוון קבע מכסות שנועדו ליצור יצירה מקומית שנועדו לגרום לכך שתהיה תרבות, הדבר הזה נפגע כמעט במחצית אחרי המחיקות.

נדב העצני: לגבי הפיקוח של הרשות השניה - -

יצחק וקנין: אז מה אתה רוצה, לסגור את ערוץ 10?

יצחק וקנין: תגיד לנו ונסגור את העסק.

יצחק וקנין: אם ערוץ 10 ייסגר ממילא תפגע...

נדב העצני: אני אגיע לנקודה הזאת מיד.

נדב העצני: עם כל הכבוד וההערכה לרשות השניה, יש לנו השגות גם לגבי הנתונים כפי שהם מוצגים עכשיו.

נדב העצני: למשל, לגבי דוח 2003 שאנחנו חושבים שהוא לא יכול היה להיות מאושר.

נדב העצני: אני מדבר בקווים כלליים ולא נכנס לניסוחים.

נדב העצני: אנחנו סבורים שיש מקום לתת את הזיכיון של ערוץ 10 אך ורק אם יקבע בחוק שהערוץ צריך לעמוד במלוא ההתחייבויות שלו.

נדב העצני: ההתחייבויות תהיינה מפורטות ולא ינתן שיקול דעת לרשות השניה להעניק הקלות.

מוטי שקלאר: למען הדיוק, אין פה הקלות אלא יש כאן פריסה.

נדב העצני: אנחנו לא מתנגדים לפריסה אבל אנחנו סבורים וכשזה יגיע לניסוחים אנחנו נצביע על כך, שצריכה להיות בכל שנה בדיקה מפורטת ומדוקדקת ללא שיקול דעת.

תלמה בירו: למי שלא מכיר, איגוד המפרסמים הוא האיגוד שמאגד את החברות המסחריות במשק.

תלמה בירו: להבדיל מאיגוד הפרסומאים, הרבה פעמים מבלבלים בינינו.

תלמה בירו: איגוד המפרסמים הוא אותו גוף שחברות בו חברות המזון והמשקאות, הבנקים, חברות התשתית, חברות הבניה – המפרסמים בטלוויזיה.

תלמה בירו: מהרגע שבו עלה ערוץ 10 לאוויר, המפרסמים תמכו בו תמיכה חד משמעית, מאוד נחרצת משום שלראשונה הם הרגישו תחילתה של תחרות שלא היתה קיימת כמעט עד אז.

תלמה בירו: כל הזמן דיברנו על מונופול מסוים שקיים.

תלמה בירו: מיד עם עלייתו של ערוץ 10 לאוויר התחלנו להרגיש את התחרות הזאת מכיוון שמצד אחד ירדו מחירי הפרסום ומצד שני, מפרסמים נוספים רבים, קטנים ובינוניים נכנסו - -

אמנון כהן: איך ירדו, כאשר בערוץ השני הרבה מאוד אנשי עסקים או חברות גדולות מאוד, שיש להם בעלויות בערוץ השני ומה שהם מפרסמים למעשה יוצא מכיס אחד ונכנס לכיס השני.

אמנון כהן: אז איך הם באים לערוץ 10?

אמנון כהן: היה פה קושי מסוים.

תלמה בירו: הרבה מאוד מפרסמים מצאו, והדברים האלה בדוקים, שאפשר לפרסם אולי לא בשיא הפריים טיים אבל פרסמו.

תלמה בירו: אנחנו יודעים שכמעט ולא היה מכשול ולא היתה תקלה ולא היה חוק מרפי אחד שפסח על ערוץ 10.

תלמה בירו: יחד עם זאת, אנחנו מבקשים להמשיך ולתמוך בקיומו של ערוץ 10 חזק עם עתיד בטוח, עם אופק רחב.

תלמה בירו: אנחנו נמשיך לתמוך בו.

תלמה בירו: אחד הדברים שמהלכים אימים עלינו עכשיו זה כל נושא הזכייה במכרז ערוץ 2.

תלמה בירו: אני לא יודעת אם יש לזה ביסוס או לא, אבל המפרסמים חוששים או יודעים שתשלום הכספים המאוד כבדים של רשת וקשת בסופו של דבר ישלמו המפרסמים והמחירים יאמירו עוד יותר.

תלמה בירו: אנחנו אומרים דבר אחד: ככל שהוצאות הפרסום של המפרסמים ירדו כך גם ייהנה הלקוח הסופי, הצרכן מכיון שכאשר יורדות הוצאות הפרסום יורדות גם עלויות התשומות.

תלמה בירו: כשיורדות עלויות התשומות יורדים המחירים הסופיים.

תלמה בירו: אנחנו מחזקים את ידי הכנסת שנהגה בשיטת בית הלל בפעמים הקודמות ומבקשים בכל לשון של בקשה להמשיך בדרך הזו.

אמנון כהן: תודה.

אמנון כהן: בשלב הזה אנחנו מקריאים את החוק.

אמנון כהן: מי שיש לו הערות או הסתייגות תוך כדי הקראה הסתייגויות או הערות ירים את היד ונתייחס.

דוד טל: יש לי שאלה למנכ"ל: אתמול או היום פורסם בעיתון שהתקיימה איזו שהיא פגישה בינך לבין ערוץ 2 לבין ערוץ 10.

דוד טל: היו סיכומים שהוועדה צריכה לדעת אותם, בינך לבין ערוץ 10 לערוץ 2?

אבי בלשניקוב: היתה ישיבה בינינו לבין נציגי הזכיינים של ערוץ 2 בנושאים שונים שקשורים לקשרי הגומלין בין משרד התקשורת, הרשות השניה לטלוויזיה ורדיו, ועדת הכלכלה של הכנסת, הארכת הזיכיון של ערוץ 10 – כולם נושאים שוטפים שעל סדר היום.

דוד טל: קראתי בעיתון ואני תוהה אם יש שם סיכומים שהוועדה צריכה לדעת?

דוד טל: אם היו סיכומים, אני חושב שנכון וראוי שועדת הכלכלה החשובה תדע את הדברים האלה.

אבי בלשניקוב: בדיון העלו נציגי הזכיינים את השגותיהם בפנינו.

אבי בלשניקוב: קרי, במגרש של משרד התקשורת שהוא זה שמגיש את החוק.

אבי בלשניקוב: כשם שהגיעו נציגים אחרים של גופים כאלה ואחרים ובאו להביע את עמדתם בעניין הצעת החוק.

אבי בלשניקוב: אנחנו הקשבנו בקשב רב ובמסגרת ההקראה של הצעת החוק יש לנו אפילו הצעה מסוימת, שברגע שנגיע אליה אני אגיד שזה מתייחס לדברים ששאלת.

דוד טל: זה מה שסיכמתם אתמול בישיבה?

אבי בלשניקוב: לא היה אתם שום סיכום.

אמנון כהן: לא היה כלום.

אבי בלשניקוב: אני רוצה להעיר, כי נשמעו כאן כמה הערות ציניות ואני רוצה להבהיר: אני רוצה להזכיר לכולם שבזמן שמשרד התקשורת עסק בהצעת החוק של הארכת הזיכיון של ערוץ 10, הזכייניות של ערוץ 2 היו עסוקות במכרז.

אבי בלשניקוב: הם התעסקו במטרת העל שנקבעה להם באותה עת וזה לזכות במכרז.

אבי בלשניקוב: משרד התקשורת נמנע מלהיפגש אתם באותה עת מטעמים מובנים.

אבי בלשניקוב: אנחנו שמרנו על זכותם והודענו להם: בבוא העת נשמע אתכם.

אבי בלשניקוב: הסתיים המכרז, יש שתי זכייניות והרגשנו צורך לתת להם להשמיע את דבריהם אצלנו, בתוך משרד התקשורת מול כל הגורמים הרלוונטיים.

אילן ליבוביץ: השאלה היא האם הנדיבות שהמשרד מציע כלפי ערוץ 10 האם הוא מציע את אותה נדיבות גם כלפי ערוץ 2?

אמנון כהן: אנחנו עוברים להצעת החוק.

הילה שמיר: "הצעת חוק הרשות השניה לטלוויזיה ורדיו (תיקון מס' 24), התשס"ה-2005.

הילה שמיר: הוספת סימן א'2 לפרק ג'.

הילה שמיר: 1.

הילה שמיר: בחוק הרשות השניה לטלוויזיה ורדיו, התש"ן-1990 (להלן – החוק העיקרי), אחרי סעיף 37ב יבוא: "סימן א'2 הארכת תקופת הזיכיון הראשונה בערוץ השלישי.

הילה שמיר: 37ג(א) בעל זיכיון לשידורי טלוויזיה בערוץ השלישי רשאי לבקש מהמועצה להאריך את תוקף זיכיונו לתקופה שמיום י"ג בשבט התש"ע (28 בינואר 2010) עד יום ג' בשבט התשע"ב (27 בינואר 2012)

הילה שמיר: (בסעיף זה – תקופת ההארכה הראשונה).

הילה שמיר: (ב) בעל זיכיון הוארכה תקופת זיכיונו כאמור בסעיף קטן (א), רשאי לבקש מהמועצה להאריך את תוקף זיכיונו לתקופה נוספת, מיום ד' בשבט התשע"ב (28 בינואר 2012), עד יום כ"ו בשבט התשע"ד (27 בינואר 2014) (בסעיף זה – תקופת ההארכה השניה).

הילה שמיר: (ג) ביקש בעל זיכיון מהמועצה להאריך את תוקף זיכיונו כאמור בסעיפים קטנים (א) או (ב), לפי הענין, רשאית המועצה להאריך את תוקף זיכיונו, אלא אם כן מצאה כי מתקיים אחד מאלה: בעל הזיכיון לא קיים, במהלך תקופת הזיכיון או במהלך תקופת ההארכה הראשונה, לפי הענין, אחר ההוראות לפי חוק זה, כללי המועצה או תנאי הזיכיון, לרבות תנאים ומחויבויות שמועד קיומם נדחה לפי סעיף 59א(ג);" זה סעיף חדש שאליו נגיע והוא הסעיף שעליו דובר עד כה.

הילה שמיר: בבעל הזיכיון חדל להתקיים אחד או יותר מן התנאים המנויים בחוק זה, שהיו מכשירים אותו להשתתף במכרז או להיות בעל זיכיון בערוץ השלישי, או התקיים בו תנאי אשר היה פוסל אותו מלהשתתף במכרז או מלהיות בעל זיכיון כאמור לפי הוראות חוק זה.

דוד טל: מה זה 59א?

הילה שמיר: זה הסעיף שתכף נגיע אליו, הסעיף החדש שמאפשר לקיים מחויבויות במועדים נדחים.

הילה שמיר: זה סעיף 3 להצעת החוק.

הילה שמיר: "(ד) בלי לגרוע משאר סמכויות המועצה לפי חוק זה, תקבע המועצה תנאים להארכת הזיכיון לכל אחת מתקופות ההארכה האמורות בסעיפים קטנים (א) ו-(ב), לרבות תנאים נוספים על אלה המנויים בסעיף קטן (ג) שיש לקיימם לפני שיוארך הזיכיון, וכן רשאית היא לקבוע הוראות והגבלות בכל ענין הנובע מהוראות חוק זה, ובלבד שיחולו הוראות אלה: ההתחייבויות והתנאים שחלו על בעל הזיכיון לפי חוק, כללי המועצה או תנאי הזיכיון, בשנת הזיכיון השמינית או בשנת הזיכיון העשירית, לפי הענין, יחולו עליו גם בתקופת ההארכה הראשונה או בתקופת ההארכה השניה, בהתאמה, אלא אם כן קבעה המועצה תנאים או התחייבויות שלא יחולו עליו, או שיחולו בשינויים שקבעה; (2) לענין תקופת ההארכה השניה, ישלם בעל הזיכיון למדינה תמורה בעד הארכת זיכיונו לתקופה זו שתיקבע על ידי שר האוצר, בהסכמת שר התקשורת ובאישור הוועדה.

הילה שמיר: "

אמנון כהן: תודה.

אמנון כהן: מה רצינו להוסיף פה?

אתי בנדלר: יש מספר שאלות והערות לעניין הזה: עד מתי אפשר להגיש בקשה?

אתי בנדלר: האם לא ראוי לקצוב מועד להגשת הבקשה להארכת הזיכיון כי מה יקרה לכאורה אם הבקשה תוגש היום?

אתי בנדלר: תוך כמה זמן המועצה צריכה לתת את החלטתה?

אתי בנדלר: צריכה להיות קורלאציה בין תקופות הזמן שאתם מדברים עליהם.

אתי בנדלר: דבר שני: לעניין סעיף קטן (ד)(1) מוצע להסמיך את המועצה לשחרר מקיום תנאים לרבות קיום תנאים שנקבעו בחוק.

אתי בנדלר: דהיינו, המועצה מוסמכת כביכול לעשות אובר-רולינג על כל תנאי שהוא, כולל חקיקה ראשית כמובן ונדמה לי שזה מרחיק לכת.

אתי בנדלר: אולי זה הפתרון, שזה יהיה באישור הוועדה.

דוד טל: יש לי הסתייגות בנושא הזה.

הילה שמיר: סעיף קטן (ד) כפוף להוראות סעיף קטן (ג) שאומר שהארכת זיכיון תתבצע רק אם מתקיימים אחר מאלה.

הילה שמיר: הדבר הראשון שקבענו פה, בהצעת החוק הוא שצריכים להתקיים כל הוראות כללי המועצה וכללי הזיכיון.

הילה שמיר: סעיף קטן (ד) שבא מיד אחרי (ג) קובע: בלי לגרוע משאר סמכויות המועצה תקבע המועצה תנאים שהיא יכולה לקבוע ובלבד שיחולו הוראות אלה שרוח הדברים והכוונה ולדעתי זה גם מה שכתוב ואם מבינים אחרת אנחנו נתקן את זה, הכוונה היתה להבטיח שרמת המחויבויות שתקבע בשנה האחרונה שלפני הגשת הבקשה היא זו שתמשיך גם בתקופת ההארכה.

הילה שמיר: הדברים לא באים כל אחד בנפרד אלא בשילוב עם סעיף קטן (ג) ולכן אני לא רואה פה בעיה - -

אתי בנדלר: זו פרשנות אפשרית אך היא ממש לא מתחייבת מלשון החוק המוצע.

דבורה קמחי: אני רוצה להסב את תשומת לבכם שהנוסח של סעיף קטן (1) זהה לנוסח הקיים היום בחוק לגבי תקופת ההארכה של ערוץ 2.

דבורה קמחי: לגבי סעיף (ד) כולל (ד)(1), זה העתק של הנוסח הקיים היום בחוק.

נדב העצני: וזו אחת הבעיות.

אמיר ונג: כשנקבעו הכללים של הארכת הזיכיון של ערוץ 2 לא היתה התוספת השניה, שהיא זו שקובעת מחויבויות ובקשר אליה ההערה, שבאמת נוצר מצב לא הגיוני שכביכול, לפי הנוסח של הסעיף הזה, הרשות יכולה להמעיט מהמחויבויות שקבעה הכנסת.

אמיר ונג: הסעיף הזה מועתק מנוסח שהיה פעם, כשהכנסת עוד לא קבעה את הדברים.

נדב העצני: אני מבקש לומר לגבי סעיף 37ג(1) שאני חושב שצריך להוסיף הדגשה מפורשת: אולם יודגש כי סמכות המועצה להאריך את הזיכיון תהיה מותנית בעמידת בעל הזיכיון בקיום תנאי הזיכיון לרבות מלוא המכסה להפקות מקוריות קנויות בכל הז'אנרים.

נדב העצני: המועצה תבצע בדיקה כאמור אחת לשנה וכן ערב הארכת הזיכיון.

אמנון כהן: אבל זה קיים אחת לשנה.

נדב העצני: זה לא קיים.

נדב העצני: הרעיון הוא לשלול את שיקול הדעת ולא לאפשר בדיוק את מה שעולה ואני מסכים לחלוטין ממה שעולה בסעיף קטן (ד)(1) שלכאורה, על פי הפרשנות הסבירה של הסעיף המועצה יכולה להקל מהתנאים שנקבעו בחוק ואת ההקלה הזו צריך לשלול כבר אחרי סעיף קטן (ג).

ג'קי כהן: ראשית, אני רוצה לומר שאני מסכים עם דעתה של עורכת הדין שמיר, שאני לא רואה איך אפשר להבין את סעיף (ד)(1) בצורה אחרת אם משלבים אותו עם סעיף (ג)(1).

ג'קי כהן: זאת אומרת שבכל מקרה המועצה לא תוכל לקבוע בהארכת הזיכיון שינויים שקבועים ממילא בחוק.

ג'קי כהן: אני לא רואה איך סעיף (ד)(1) אומר משהו אחר.

אתי בנדלר: לאיזה צורך הוא קיים?

ג'קי כהן: אם באמת יש מקום לקבוע קביעה אחרת, אז היא צריכה להבהיר בסעיף (ד)(1) שהמועצה לא תהיה רשאית לקבוע הקלות לעומת דברים שקבועים כבר בחוק, קבועים בתוספת השניה לחוק ובמקומות אחרים.

ג'קי כהן: לעניין הערתו של מר העצני, זה מרחיק לכת הרבה יותר ממה שקבעה הגברת בנדלר.

ג'קי כהן: המשמעות של דבריו של מר העצני היא שאחרי שנה יכולים לשלול את הזיכיון ואז כל המשמעות של סעיף 59א לא קיימת.

ג'קי כהן: סעיף 59א אומר שאנחנו יכולים לאפשר פריסה של מחויבויות שהיו גם בשנת 2004 ו-2005 שבהן לא עמד ערוץ 10 ולאפשר פריסה מסוימת מ-2006 ועד 2010 ואם לא יעמוד בפריסה הזאת שקבעה הרשות השניה, לא יקבל את הארכת הזיכיון.

אילן ליבוביץ: אבל מה קורה אם הוא לא עומד במחויבויות הבסיסיות של 2006?

אמנון כהן: אל תתייחס לשאלה.

אמנון כהן: עכשיו מדבר חבר הכנסת ארדן.

גלעד ארדן: אני מקבל את מה שאמרה היועצת המשפטית של הועדה, שיש פה איזה תקדים אבל זה דבר מוזר שהמועצה תוכל להמעיט ממחויבויות שהמחוקק קבע בחוק.

גלעד ארדן: לכן, לדעתי אם יש איזה שהוא גוף שיוכל לאשר את זה צריך להחזיר את זה לשולחן הוועדה לכל הפחות.

הילה שמיר: יש לזה תקדים בחוק עצמו לגבי ערוץ 2, בדיוק אותו ניסוח.

גלעד ארדן: הסתכלתי בחוק הקיים לגבי ערוץ 2 והמחויבויות של הארכה לא נקבעו בחוק, כפי שנקבע בתיקון 19 שהייתי אחראי על חלק ממנו, שנקבע בחקיקה ראשית.

גלעד ארדן: זה לא היה בחקיקה ראשית ולכן, זה דבר סביר שהמועצה תוכל לשנות.

גלעד ארדן: האם אני צודק, גברתי היועצת המשפטית?

הילה שמיר: אני חושבת אחרת.

גלעד ארדן: המצב לא דומה כי אז המחויבויות לא נקבעו בחקיקה ולכן זה סביר שהמועצה תוכל לשנות.

גלעד ארדן: תיקון 19 הכניס מחויבויות לחקיקה ראשית של הכנסת.

הילה שמיר: זה נכון לגבי ההשוואה שלך לסעיף הזה, סעיף 37א רבתי שחל בעבר על ערוץ 2.

הילה שמיר: לכן עמדתי וכפי שאמרתי קודם וזאת גם היתה הכוונה ואם הכוונה לא ברורה, נמצא את הדרך להבהיר אותה בצורה שלא תשלול לחלוטין את שיקול הדעת של מועצת הרשות השניה.

הילה שמיר: ההצעה של העצני שוללת לחלוטין את הסמכות - -

דוד טל: זה מה שהכנסת קבעה.

ג'קי כהן: אני רוצה להציע הצעה לניסוח שתפתור את הבעיה: בסעיף (ד)(1) אני קורא מהסיפא: "...

ג'קי כהן: לפי הענין, יחולו עליו גם בתקופת ההארכה הראשונה ובתקופת ההארכה השניה, בהתאמה, אלא אם כן קבעה המועצה תנאים או התחייבויות שלא יחולו עליו..." ופה תהיה תוספת: למעט מחויבויות הקבועות בחוק.

אמנון כהן: כשאתם לוקחים סמכויות של המחוקק, ואתם ביטלתם חלק מהם, שיבואו עוד פעם למחוקק לאישור ועדת הכלכלה.

ג'קי כהן: אני אסביר שוב: שיהיה ברור שאנחנו לא נוכל לקחת את הוראת החוק ולקבוע תנאים אחרים ממה שקבעו בחוק.

אבי בלשניקוב: עם החוק לא מתעסקים.

מוטי שקלאר: ישנן דרישות שהמועצה קובעת בכללים כאלה ואחרים.

מוטי שקלאר: הם לא קבועים בחוק.

מוטי שקלאר: בסמכות המועצה להוסיף ולהוריד בנסיבות כאלה ואחרות כל מני כללים שיש להם משמעויות של שעות כאלה ואחרות.

מוטי שקלאר: לכן, מה שמציע ג'קי זה הדבר הנכון.

מוטי שקלאר: מה שקשור לחוק אנחנו לא נוגעים ומעבר לכך, יש לנו את האפשרות - -

אמנון כהן: ג'קי, תקריא עוד פעם את התיקון.

אמנון כהן: אם זה פותר את הבעיה - בסדר.

אמנון כהן: מעבר לחקיקה אני לא רוצה שהם יתחילו לקבל סמכויות מעבר לחוק.

ג'קי כהן: אני מקריא את סעיף (ד)(1): "ההתחייבויות והתנאים שחלו על בעל הזיכיון לפי חוק, כללי המועצה או תנאי הזיכיון, בשנת הזיכיון השמינית או בשנת הזיכיון העשירית, לפי הענין, יחולו עליו גם בתקופת ההארכה הראשונה או בתקופת ההארכה השניה, בהתאמה, אלא אם כן קבעה המועצה תנאים או התחייבויות שלא יחולו עליו, או שיחולו בשינויים שקבעה וזאת למעט מחויבויות הקבועות בחוק זה.

ג'קי כהן: "

אתי בנדלר: אפשר.

דבורה קמחי: אני רוצה להעיר הערה אחרת לסעיף.

אמנון כהן: מיד, קודם נסיים את העניין הזה.

אסף אמיר: אני חושב שזו לא פעם ראשונה ולא פעם שניה ולא שלישית שאנחנו באים לכאן וכנראה גם לא האחרונה.

אסף אמיר: כשקרה מה שקרה סבלנו, השוק סבל ממה שהתחולל, כל הנחה שערוץ 10 קיבל עברה לערוץ השני ועכשיו אנחנו גם בשיחות וגם במגעים עם ערוץ 10 ובסך הכל הסכמנו ותמכנו תמיד בקיום התחרות ותמכנו בערוץ 10 כשהפעם זו פעם אחרונה שבאים לכאן ונותנים עוד סיכוי לדבר הזה.

אסף אמיר: אבל אם הוא לא קורה, אין שיקולי ועד, אין ועדות כלכלה, אין מועצות.

אסף אמיר: יש את החוק ומי שלא עומד בחוק - בזה זה נגמר.

אסף אמיר: הם מסכימים לזה, אנחנו מסכימים לזה ואני מציע שגם הוועדה תסכים לזה.

אסף אמיר: מדובר על שיקול דעת ועל פריסה - -

אמנון כהן: התיקון שמוצע הוא בסדר?

אסף אמיר: אני חושב שלא.

אסף אמיר: אני חושב שהתיקון הזה מאפשר פרשנויות כאלה ואחרות.

אסף אמיר: אני מציע את מה שהעורך דין שלנו הציע.

אסף אמיר: שלא יקרה מצב שוועדת הכלכלה תחזור ותבדוק ואז נראה באיזו קונסטלציה נהיה פה ואילו הקלות ינתנו בעוד 5 שנים, כי זה משתנה וועדת הכלכלה לא רוצה להתערב בתכנים האלה.

נדב העצני: אני רוצה לאפשר שכל הנוכחים יבינו ובוודאי חברי הכנסת, מה המשמעות של ההצעה כפי שהיא מוצעת על ידי היועץ המשפטי של הרשות השניה: חלק ניכר מהמחויבויות של הזכייניות נקבעות בכללים ולא בחוק.

נדב העצני: כתוצאה מכך, את הכללים הללו, הנוסח הזה שמוצע הוא נוסח שנותן יכולת תמרון מוחלטת לרשות השניה והוא מאפשר לרוקן את הכוונה של הוועדה ואת כוונת המחוקק מתוכן.

אילן ליבוביץ: זה לא נכון, כי גם היום ועדת הכלכלה לא מאשרת את הכללים של מועצת הרשות השניה.

נדב העצני: אבל צריך להבין שהיות ואנחנו נמצאים בסיטואציה מיוחדת, הסיטואציה הזו לא דומה גם לדברי החקיקה בעבר של הרשות השניה.

נדב העצני: אנחנו מציעים שיכולת הפיקוח של הרשות השניה תצומצם ואם צריך לומר - -

אמנון כהן: אז מי יפקח אם זה יצומצם?

נדב העצני: אם צריך לומר שהכללים שקיימים היום שקובעים את המכסות יעוגנו בחוק, יצורפו ולא - -

הילה שמיר: אז אפשר לסגור את המועצה.

נדב העצני: לא צריך לסגור אלא לא לאפשר להגמיש יותר.

אמנון כהן: יושבת ראש המועצה, בבקשה.

נוראית דאבוש: אין שום כוונה של מועצה לא בראשותי ואני מניחה שגם לא בראשותו של מישהו אחר לא לעמוד בתנאים של החוק.

נוראית דאבוש: החוק יקבע ואנחנו נעמוד בתנאים האלה ואין לנו שום עניין לעשות פשרות או הקלות בעניין הזה.

נוראית דאבוש: דבר שני, לגבי ההצעה שמועלית פה, לרוקן מתוכן את הסמכות של המועצה זה אומר שהיא לא רלוונטית ולא קיימת.

נוראית דאבוש: המועצה הזאת, יש לה לצד הסמכות גם שיקול דעת וצריך לסמוך על האינטגריטי, האחריות הציבורית של האנשים שיושבים במועצה הזאת והם ידעו לעשות את התפקיד שלהם כמו שצריך.

אתי בנדלר: עדין לא קיבלתי תשובה לגבי מועדי הגשת הבקשות להארכת הזיכיון מחד גיסא והחלטת המועצה בבקשה כזאת מאידך.

אתי בנדלר: מדוע החשיבות?

אתי בנדלר: נניח שהמועצה תגיע למסקנה ותחשוב שאולי יש מקום לפרסם מכרז חדש.

אתי בנדלר: ברגע האחרון תגיש הזכיינית של ערוץ 10 את הבקשה להארכת הזיכיון.

אתי בנדלר: מה תעשה המועצה?

אתי בנדלר: האם היא תתכונן לפרסום מכרז חדש או שהיא תדון בבקשה הזאת?

אתי בנדלר: בשנה התשיעית לגביה התעריף נעשה בשנה העשירית ובשנה האחת עשרה לגבי השנה השתיים עשרה.

אתי בנדלר: אנחנו צריכים איזה שהוא לוז לעניין הזה.

ג'קי כהן: היות וזה ענין מאוד גמיש ואי אפשר לקבוע והיות ועיקר הקושי הוא באמת מתי תהיה הארכת הזיכיון ומתי יקבע נושא הארכת הזיכיון, שיקבע בסעיף 37ג(א):

ג'קי כהן: בעל זיכיון לשידורי טלוויזיה בערוץ השלישי רשאי לבקש מהמועצה במועד שהיא תקבע.

ג'קי כהן: ..

ג'קי כהן: וכך, אם היא רוצה לחשוב כרגע האם יהיה זיכיון חדש או מכרז חדש לצורך הארכה או שתינתן הארכה, אנחנו נקבע מתי אנחנו צריכים את הבקשה הזאת.

לאה ורון: זה לא מאפשר לאחרים להתחרות בערוץ 10.

אמנון כהן: אם אני רוצה להכניס שחקן אחר, זה מאפשר לו?

דוד טל: אתה לא תכניס שחקן אחר, אתה לא הכנסת בעבר ואתה לא מתכוון להכניס בעתיד שום שחקן אחר.

דוד טל: ערוץ 10 צריך להישאר משום שאנחנו רוצים תחרות.

אמנון כהן: מה ההצעה, שקלאר?

ג'קי כהן: הענין פשוט מאוד: אם בשנת 2010 או 2009 אנחנו נצטרך לדון בשאלה האם יהיה מכרז חדש ויכנס שחקן אחר או שיוארך הזיכיון, אנחנו נדרוש מישראל 10 לבוא אלינו ולהגיד האם אתם מעונינים בהארכת הזיכיון או לא.

ג'קי כהן: לכן אני מבקש שזה יקבע לפי מועד שתקבע המועצה.

ג'קי כהן: המועצה לא תלך למכרז לפני שהיא יודעת מה קורה עם ישראל 10 לעניין הבקשות להארכת זיכיון.

הילה שמיר: צריך להזכיר שעד כה בחוק לא נקבעו מועדים.

אתי בנדלר: זה ממש לא נכון.

אתי בנדלר: אני יכולה לתת לך דוגמאות.

אתי בנדלר: בחוק התקשורת הרבינו לקבוע מועדים.

אתי בנדלר: אני חושבת שהמועדים צריכים להיקבע מראש כדי שכללי המשחק יהיו ברורים גם לאחרים ולא רק לערוץ 10.

אתי בנדלר: לכן, אין לי בעיה שזה יקבע בכללים, שהמועצה תקבע כללים לענין מועד הגשת הבקשה להארכת הזיכיון ולמתן החלטתה, אבל כיוון שמדובר בחיוב המועצה, אני חוזרת בי, ומדובר גם במועד שיחייב את המועצה, הרי המועצה לא יכולה לקובע לעצמה את התאריכים בעניין הזה ולכן, אני חושבת שהשר צריך לקבוע את המועדים בתקנות.

אבי בלשניקוב: בסדר גמור.

אבי בלשניקוב: השר יקבע בתקנות.

יוחנן צנגן: אני רוצה לשאול באותו עניין ובעיקר שאלה ליועצת המשפטית של הוועדה: תיאורטית, כל עוד לא נקבע מועד זכיינים יכולים לבוא אנשי ערוץ 10 היום ולבקש מהמועצה הארכת זכיינים.

יוחנן צנגן: תיאורטית, אם יתקבל כל התיקון בחוק כמות שהוא היום, הם יכולים להגיד: אנחנו עומדים בחוק, כי עד עכשיו עשינו כל מה שהחוק קבע לנו כי אנחנו רשאים לפרוס קדימה ונעמוד בפריסה קדימה.

יוחנן צנגן: זאת אומרת, יוצא מצב שבעצם הם לא עמדו בפריסה, לא קיימו את הפריסה ואפשר להאריך להם את הזיכיון.

אתי בנדלר: זה רק מסייע לדבריי.

אתי בנדלר: אדוני היושב ראש, אני מציעה שהוועדה תקבע תוך כמה זמן יקבעו תקנות בעניין הזה, כי אם לא יקבעו תקנות.

אתי בנדלר: .. אני מציעה שתוך שנה השר יקבע תקנות.

דוד טל: מה יהיה בפרק הזמן הזה?

אבי בלשניקוב: לא יהיה כלום.

אבי בלשניקוב: אילן ליבוביץ: מה קורה עם התוספת שביקש להוסיף עורך דין העצני לסעיף קטן (ג)(1)?

אמנון כהן: לא מכניסים אותה.

אילן ליבוביץ: למה לא?

אילן ליבוביץ: זה לא קשור לנושא של האם - -

אתי בנדלר: מה הוא כותב?

אתי בנדלר: "סמכות המועצה להאריך את הזיכיון תהיה מותנית בעמידת בעל הזיכיון במלוא תנאי הזיכיון".

אתי בנדלר: זה למעשה כתוב.

אתי בנדלר: זה מנוסח בצורה אחרת.

אתי בנדלר: "לרבות מלוא המכסה להפקות מקוריות.

אתי בנדלר: .." זה חלק מהמחויבויות.

אתי בנדלר: "המועצה תבצע בדיקה כאמור אחת לשנה וכן ערב הארכת הזיכיון".

אתי בנדלר: למעשה, לא קיבלתי תשובה אבל את השאלה הזאת שאלתי את מר שקלאר בחלק המבוא לגבי תחנות הבדיקה.

אתי בנדלר: לי אין מספיק מידע כדי להתייחס להצעה הזאת.

אסף אמיר: עושים כל שנה בדיקה אם לא עומדים בדרישות.

מוטי שקלאר: אני רוצה שתעשו אבחנה בין שני דברים שלכאורה יש קשר ביניהם.

מוטי שקלאר: א.

מוטי שקלאר: הנושא של המועד או תאריך של הארכת הזיכיון או יציאה למכרז.

מוטי שקלאר: אני לא חושב שזה נכון להביא את זה לידי הוועדה או לידי השר כי אז ברצותו מקצר ברצותו מאריך.

מוטי שקלאר: אני לא חושב שנכון שעתיד ערוץ 10 להוציא ממכרז כן או לא או להאריך את הזיכיון יהיה תלוי בשר כזה או אחר ולכן, צריך להשאיר את זה במסגרת המועצה.

אתי בנדלר: את קביעת המועדים?

אתי בנדלר: אני לא שמעתי את ההנחיה של יושב ראש הוועדה שזה יהיה באישור הוועדה.

אמנון כהן: תמשיך, מר שקלאר.

מוטי שקלאר: לגבי החשש שמעלה יוחנן, אם אני מבין נכון מדי שנה, אחרי הפריסה, ברגע שערוץ 10 לא עומד בתנאים שנוצרו אחרי הפריסה, נשלל ממנו הזיכיון.

הילה שמיר: יש לך סמכות לפי סעיף 37 לחוק לשלול אותו או להגביל אותו או לבטל אותו.

הילה שמיר: ..

אילן ליבוביץ: אני רוצה להבין מה זה נקרא אחרי הפריסה.

מוטי שקלאר: ב-2006 אחרי הפריסה הוא אמור להוציא 60 מליון שקל לז'אנר עליון והוא הוציא 40, מנקודת הראות שלי אנחנו לוקחים לו את הזיכיון.

נדב העצני: האם זאת חובה?

יוריק בן דוד: אנחנו מבקשים, מטבע הדברים, לחזק את ידי המועצה ולאפשר לה לבטל או להגדיר את מתן הזיכיון במקרה שבו מופרות זכויות היוצרים.

יוריק בן דוד: לכן, אנחנו מציעים שבסעיף קטן (ג)(1), בנוסף למגבלות הקיימות, לא קיים את כללי המועצה לרבות וכולי, להוסיף גם: לא קיים הוראות חוק זכות יוצרים 1911ופקודת זכות יוצרים 1924.

אתי בנדלר: אני חושבת שהנושא הזה בעייתי משום שאם אני זוכרת נכון את סמכויות המועצה לגבי ביטול הזיכיונות הם מתייחסים לקיום הוראות דין באופן כללי.

יוריק בן דוד: הוראות החוק הזה.

אתי בנדלר: אנחנו מצפים שהזכיינים יעמדו בכל הוראות דין או בהוראות כל דין.

אתי בנדלר: לא הייתי מתחילה להכניס בחוק הרשות השניה התייחסות דווקא לחוק ספציפי של זכויות יוצרים.

יוריק בן דוד: זה החוק שעליו יושתתו שידורי הערוץ.

יוריק בן דוד: מה הוא משדר?

יוריק בן דוד: הוא משדר יצירות בעיקר.

יוריק בן דוד: זה עיקר שידוריו.

אתי בנדלר: למיטב ידיעתי אולי כבר הונחה הצעת חוק בנושא הזה, שמעגנת את עניין הקניין הרוחני בצורה יותר חזקה.

הילה שמיר: "2.

הילה שמיר: בסעיף 54(א) לחוק העקרי, במקום "ובערוץ 2- גם בתקופת ההארכה כאמור בסעיף 37א(א)(1), ככל שניתנה ליחידות שידור שוות" יבוא "וכן בתקופות ההארכה שניתנו לפי סעיפים 37א(א)(1) או 37ג(א) או (ב), ככל שניתנו".

הילה שמיר: זה סעיף שמתקן תיקון טכני בתוך סעיף 54 לחוק, שמתייחס היום כתקופות זיכיון רק לתקופות הארכה שניתנו לערוץ 2.

הילה שמיר: אנחנו מציעים להוסיף "ככל שינתנו סמכות לערוץ 10" אנחנו מבקשים לכלול גם את התקופה הזאת בתוך הסעיף.

אמנון כהן: זה משווה אותם?

אמנון כהן: זה לא מפלה אותם לטובה?

אמנון כהן: שמחר ערוץ 2 לא יגיד: הפליתם אותנו לרעה, בגלל ההקלות הנוספות שנתתם לערוץ 10 ועכשיו, אנחנו מבקשים להשוות את התנאים שלנו לערוץ 10.

אמנון כהן: אז בעוד חודשיים יבואו עם בקשה נוספת להקלות עבור ערוץ 2 כביכול, כדי להשוות את התנאים.

הילה שמיר: אין חשש כזה בהתייחס לסעיף 54.

הילה שמיר: השאלה מתאימה לא לגבי הסעיף הזה.

דוד טל: השאלה במקום.

יוחנן צנגן: זה תיקון טכני ואין לנו בעיה אתו.

יוחנן צנגן: אני רוצה לחזור לסעיף הקודם, לגבי נקודה ששכחתי להעלות: סעיף (ד)(2) מדבר על תמלוגים שישולמו או תמורה שתשולם בעד הארכת הזיכיון אבל הוא מדבר על זה שהתמורה תשולם רק על ההארכה השניה ולא הראשונה וזה תמוה בעיני.

יוחנן צנגן: למה ההארכה הראשונה ניתנת בחינם?

דבורה קמחי: אני אשיב: תקופת הזיכיון המקורית של ערוץ 2 היתה 10 שנים ושל ערוץ 10 8 שנים.

דבורה קמחי: במהלך מכרז ערוץ 10, נשאלה שאלת הבהרה בעניין הפער שבין 8 ל-10 שנים והתשובה היתה שהרשות תפעל להאריך את זיכיון ערוץ 10 ל-10 שנים.

דבורה קמחי: זאת אומרת, אנחנו רואים ב-10 השנים הראשונות זהות ל-10 השנים הראשונות של ערוץ 2 עליהן הוא לא התחייב לשלם תשלום נוסף והשנתיים הנוספות של ערוץ 2, שבגינן הם חויבו לשלם תשלום נוסף.

יוחנן צנגן: ממש לא השתכנעתי.

אבי ניר: אנחנו מקבלים את העיקרון של שוויון בין ערוץ 10 לערוץ 2 ואנחנו חושבים שהוא צריך להיות מיושם בהמשך הדיונים.

אתי בנדלר: אדוני היושב ראש, מה שאומר לך מנכ"ל קשת הוא שערוץ 2 מתכוון להגיע עם בקשה להקלות לצורך השוואת תנאים בינו לבין ערוץ 10.

אתי בנדלר: זה במלים אחרות, תרגום לעם.

אתי בנדלר: זכייני ערוץ 2 מתכוונים לבקש הקלות כדי להשוות את עצמם לערוץ 10.

לאו מלמוד: אני מציע לאבי להוציא 160% מההכנסות שלו, שהשוויון בין שני הערוצים יהיה מתאים ולטובת היוצרים ולטובת המפיקים.

לאו מלמוד: אנחנו מוציאים 160% מההכנסות שלנו כדי לעמוד ברגולציה ולא מצליחים לעמוד ברגולציה במלואה אלא רק ב-92%.

לאו מלמוד: הם מוציאים 60% מההכנסות שלהם לעמוד ברגולציה.

לאו מלמוד: אז למען השוויון, שיוציאו 160.

אמנון כהן: הבנתי.

אמנון כהן: אנחנו עוברים לסעיף 3.

אמנון כהן: בבקשה.

הילה שמיר: אני מקריאה נוסח של סעיף 3 שלא מופיע בפני חברי הוועדה.

אמנון כהן: למה?

אמנון כהן: גברת בנדלר, את עברת על זה?

אמנון כהן: מה ההבדל?

אתי בנדלר: אני מרגישה לא בנוח, כי לא ניתן לי לעבור על זה באופן מדוקדק.

הילה שמיר: נדבר על המהות של הדברים שאנחנו מציעים.

הילה שמיר: מה שכתוב בהצעת החוק שנמצאת בפני חבר הכנסת הוא שלמועצת הרשות השניה תהיה סמכות לאפשר לערוץ 10 לפי בקשתו, קיום מחויבויות ומועדים נדחים, מחויבויות שמתייחסות בין השנים 2004 ל-2010.

הילה שמיר: אנחנו מציעים היום, לאור הערות ששמענו מחברי הוועדה בעיקר בדיון הקודם, אנחנו מציעים לצמצם את הסמכות של המועצה ולאפשר לערוץ 10 לקיים מחויבויות במועדים נדחים רק לגבי השנים 2004 עד ינואר 2007.

הילה שמיר: רק לגבי שלוש השנים האלה.

אילן ליבוביץ: למה לא ינואר 2006?

הילה שמיר: אנחנו מציעים את ההצעה הזאת, בין היתר לאור התייחסות כלכלית שהיתה לנו לנתונים שהובאו בפנינו הן על נתח השוק, הן על הגידול הצפוי בתחום הפרסום ובתחום השידורים בטלוויזיה - -

דוד טל: אל תגידי את זה, כי אם הצמיחה לא תהיה כפי שאת סבורה והבסיס הזה ישתנה, תהיה להם עילה לחזור לשולחן הזה ואני מניח שיחזרו לשולחן הזה כעת חיה, חצי שנה, שנה מקסימום.

דוד טל: אם תאמרי את זה, הם יגידו שלא התקיים התנאי הזה של הצמיחה והתחזית הזאת לא התקיימה, אז יש להם מקום לחזור לכאן ולבקש הקלה נוספת.

הילה שמיר: העניין הוא שלא מדובר רק בתנאי אחד של צמיחה.

הילה שמיר: מדובר במספר תנאים מצטברים ולא רק בתנאים של צמיחה אלא בהתייחסות כלכלית שאנחנו העמדנו גם בפני הוועדה הזאת וגם בפני ועדת השרים לחקיקה כשאישרה את ההקלה עד 2007.

דוד טל: אבל גברתי יודעת שגם משרד האוצר העמיד בזמנו איזו שהיא תחזית ואתם העמדתם תחזית ולערוץ 10 היתה תחזית ולכולם היו תחזיות שלא התממשו ובגין זה, בא ערוץ 10 וביקש כאן הקלה ברגולציה.

דוד טל: אז עשו לו הקלה אחת ושניה ועוד אין סוף הקלות, אבל זה לא יגמר.

אמנון כהן: קודם נקרא את הסעיף.

הילה שמיר: אני מקריאה את ההצעה שלנו ואני מדגישה שזה עוד לא עבר את ועדת הכלכלה: סעיף 3 להצעת החוק שהוא סעיף 59א רבתי לחוק העיקרי: "אחרי סעיף קטן (ב) יבוא: (ג) בלי לגרוע משאר סמכויות המועצה לפי חוק זה, רשאית המועצה להתיר לבעל זיכיון בערוץ השלישי לקיים את התנאים והמחויבויות שעליו לקיים בתקופת הביניים, לפי התוספת הראשונה והתוספת השניה, ולפי שאר הוראות חוק זה, כללי המועצה והוראות הזיכיון שענינם הפקות מקומיות, במועדים מאוחרים יותר שתקבע, ובלבד שהמועדים הנדחים שתקבע יחולו עד תום תקופת הזיכיון הראשונה ושבעל הזיכיון ימלא עד תום התקופה האמורה את מלוא התנאים והמחויבויות כאמור.

הילה שמיר: לעניין זה, תקופת הביניים – התקופה שמיום ה' בשבט התשס"ד (28 בינואר 2004) ועד 27 בינואר 2007, אין לי כאן את התאריך העברי.

הילה שמיר: זה דומה לסעיף הקיים רק בשינוי התקופות.

הילה שמיר: אני מקריאה את סעיף (ד): "החליטה המועצה להתיר לבעל זיכיון בערוץ השלישי לקיים את התנאים והמחויבויות כאמור בסעיף קטן (ג) במועדים מאוחרים יותר, רשאית היא לקבוע כי הליך הבדיקה לפי סעיף 34(ג)(2) יידחה בשנה אחת.

הילה שמיר: " זה הליך הבדיקה שאמור להיות במחצית תקופת הזיכיון של ערוץ 10.

אמנון כהן: למי יש הערות לסעיפים (ג) ו-(ד)?

אמנון כהן: חבר הכנסת אילן ליבוביץ, בבקשה ולאחריו, חבר הכנסת אליעזר כהן.

אילן ליבוביץ: אדוני היושב ראש, אני יכול לקבל את זה שמשרד התקשורת אומר שהוא רוצה לעזור לערוץ 10 ואני רוצה לפרוס לו את מה שהוא לא עמד בו עד היום, ה-27 מליון שקל הפקות בסוגה עילית שלא הושקעו ולתת לו לפרוס את זה עד שנת 2010.

אילן ליבוביץ: אבל אני לא מוצא סיבה מדוע לתת לו את ההקלה הזאת, שהוא יוכל להמשיך לא לעמוד באותם 50 מיליון שקלים שהוא צריך מדי שנה להשקיע עד סוף שנת 2006?

אילן ליבוביץ: אני לא מוצא לזה שום הצדקה ויושב מולי מנכ"ל אחד מזכייני ערוץ 2 שאני יודע שהוא מיד יקפוץ ויגיד: אם נותנים להם לא לעמוד שיתנו גם לי לפרוס.

אילן ליבוביץ: אנחנו יושבים היום לתת להם הקלה, מה-24 לינואר 2004, עד היום שהחוק הזה מתקבל, מה שלא עמדו במחויבויות שלהם על פי החוק בתקופה הזאת, את זה הם יכולים לפרוס עד 2010.

אילן ליבוביץ: מרגע שהחוק הזה מתקבל, הם צריכים לעמוד במלוא המחויבויות מדי שנה בשנה.

אילן ליבוביץ: אני מציע שסוף התקופה תהיה מה-24 בינואר עד ליום תחילת החוק.

אתי בנדלר: במלים אחרות מה שמציע חבר הכסנת ליבוביץ זה לתת להם גרייס באופן שיוכלו לקיים את המחויבויות שהם לא קיימו עד היום – לפרוס אותן, אבל לא לפרוס מחויבויות שחלות עליהם בעתיד.

לאה ורון: זו גם עמדת משרד המשפטים, אם אני לא טועה.

אליעזר כהן: ההערה שלי ממשיכה את הגישה של חבר הכנסת ליבוביץ.

אליעזר כהן: אם אנחנו רוצים לתת למועצה סמכות לשני הערוצים, ניתן את זה עד הסוף.

אליעזר כהן: אני חוזר למשפט הראשון של הסעיף שהקריאה עכשיו גברת שמיר: "...

אליעזר כהן: רשאית המועצה להתיר לבעלי הזיכיון..." למה הערוץ השלישי?

אילן ליבוביץ: זה בדיוק מה שאני בא לעצור.

אילן ליבוביץ: תן להם את זה עד היום וגמרנו.

אמנון כהן: הערה חשובה.

אמנון כהן: משרד המשפטים, בבקשה.

צ'רלי בוזגלו: המשנה ליועץ המשפטי לממשלה, גברת לחמן מסר ביקשה למסור, שבאופן עקרוני גם דעתו של מנכ"ל משרד התקשורת היא שעד 2007 כל המחויבויות שהיו להם - אפשר לפרוס אותן עד 2010.

הילה שמיר: לא, כל המחויבויות בין 2004 ל-2007 יוכלו להיפרס במידה שמועצת הרשות השניה תפעיל את שיקול הדעת ותחליט שראוי לפרוס אותן, יוכלו להיפרס עד 2010.

הילה שמיר: זה מה שאנחנו הצענו.

אתי בנדלר: עדין לא הבנתי את הצעה שלך.

צ'רלי בוזגלו: אמרתי שכל המחויבויות שלא עמדו בהן עד 2007...

אתי בנדלר: זאת אומרת, גם מחויבויות עתידיות, ניתן יהיה לפרוס אותן עד 2010, בניגוד למה שאומר חבר הכנסת ליבוביץ שאומר: אני מוכן לפרוס עד 2010 אבל רק את המחויבויות שהם לא קיימו עד היום.

דוד טל: לא לתת להם רשיון ולהמשיך ולחגוג.

אליעזר כהן: ומה עם הערוץ השלישי?

אתי בנדלר: זה הערוץ השלישי, אנחנו דנים עכשיו בערוץ 10 וערוץ 3.

אבי בלשניקוב: בעקבות הדיון בישיבה הקודמת, שמענו והאזנו לחברי הכנסת ולנוכחים הנוספים והחלטנו לבוא היום בתיקון וצמצמנו את התקופה במחצית.

אבי בלשניקוב: המשמעות של ההצעות שעולות פה כרגע אלה משמעויות הרסניות מבחינתו של ערוץ 10.

אילן ליבוביץ: שיגיד את זה מנכ"ל ערוץ 10, שהוא לא יכול לעמוד בזה - -

אבי בלשניקוב: הם מבקשים את זכות הדיבור.

דוד טל: ערוץ 10 לא אומר את זה.

איל מלובן: חשיבותו של קיום ערוץ 10 מוסכם על כולם.

איל מלובן: גם למה שהוא עושה וגם לכמות האנשים שהוא עושה וכמות הכסף שהוא משקיע החוצה.

איל מלובן: גם אם יוצאים החוצה, לא כל המחויבויות שראינו, עדין זה נותן למעגל משפחות להתפרנס.

איל מלובן: ולכן צריך לשמור שיעמדו בכל המחויבויות ולא להתפשר ולדקדק אתם בקלה כחמורה אבל גם צריך לזכור, שגם בכמות של ה-100 מיליון שקל שהם הוציאו, זה מפרנס חלק מהאנשים שנמצאים בחדר הזה.

איל מלובן: אני לא מציע שום דבר אבל אני רוצה להגיד עוד שני דברים: בכל הצעות החוק שמתגלגלות על השולחנות ואני מסתובב כאן בשנים האלה, הדבר היחיד שמטריד אותי שאנחנו מדברים על אכיפה ואכיפה ואם הם לא יעמדו בתנאים.

איל מלובן: אני יודע שאם אני לא משלם אגרה, יש לי כפל ושילוש של הדוח.

איל מלובן: פה בעצם אין שום סמכות ואין שיניים בחוק למועצה או לגוף הרגולטורי.

איל מלובן: והיה ומישהו לא עומד בחקיקה הזאת, לא רק שנותנים לו לפרוס את זה קדימה ולא רק שניתנות לו הקלות כאלה ואחרות, מה הוא צריך לעשות בתמורה?

איל מלובן: האם הוא צריך לעשות כפל היצירה?

איל מלובן: החוקים האלה לא מתייחסים לזה שאם לא עמדתי בדוח ואני צריך לשלם ישר 200% קנס.

איל מלובן: לא שילמתי את האגרה - לוקחים לי את הטלוויזיה.

איל מלובן: אם אחד מגופי השידור השונים לא עומד בחוקים האלה – מה הוא צריך לעשות?

איל מלובן: הוא צריך לתת בשנה הבאה לא 100 מיליון שקל ליצירה אלא 120 או 150 מיליון שקל ליצירה - -

אמנון כהן: ממה שאין לו?

איל מלובן: יש בעלי מניות.

איל מלובן: כשישבו בעלי המניות והחברות העסקיות, אלה אנשים קצת יותר חכמים מאתנו כנראה ואמרו: אנחנו הולכים להשקיע בעסק כלכלי.

איל מלובן: הם שמו את הדבר הזה ואמרו: אנחנו משקיעים עכשיו בביפ X כסף.

איל מלובן: אם בעלי המניות לא חשבו שזה עסק כלכלי שיצאו עכשיו.

איל מלובן: אני מבקש שהחקיקה, וגם משרד התקשרות ומשרד המשפטים וכל המשרדים האמורים, שישימו חסמים שאומרים בדיוק מה קורה כשלא עומדים בתנאי המכרז.

איל מלובן: דרך אגב, יש את זה בחוק הבזק והתקשורת, שאם הוא לא עומד הוא צריך לעשות את זה אז שיתאימו את זה גם לפה.

אתי בנדלר: בעצם, הסנקציה שאתה מציע זה לא להותיר שיקול דעת בידי המועצה אלא לחתוך.

אתי בנדלר: להחליט שהם לא עומדים אז חותכים.

איל מלובן: בואו ניקח את התקשורת כדוגמא - -

אתי בנדלר: אני לא מתווכחת אתך, אני רק רוצה להבין: אתה רוצה לחייב ביטול הזיכיון למעשה - -

איל מלובן: לא.

איל מלובן: אני אומר שאם הקהל יודע שיש על הראש כמו בחוק הבזק והתקשורת - -

ענבל גבריאלי: אז מה תהיה הסנקציה, קנס?

איל מלובן: חוק הבזק והתקשורת אומר ואני מדבר כרגע על כל הגופים המשדרים, ללא יוצא מן הכלל, ויושבים פה מנכ"לים של אותם גופים משדרים ולאו דווקא מנכ"ל ערוץ 10 בפרט.

איל מלובן: בחוק הבזק והתקשורת כתוב שאם חברה לא עמדה במחויבויות שלה, היא צריכה לעשות כפל ופה אנחנו לא מתייחסים לזה.

אתי בנדלר: בחוק התקשורת בזק ושידורים יש לך פרק שלם על עיצומים כספיים.

אתי בנדלר: למיטב זכרוני, אין פרק כזה בחוק הטלוויזיה ורדיו.

אתי בנדלר: מה שאתה מציע מחייב תיקון חקיקה מאוד מסיבי.

איל מלובן: אבל בלי זה אף אחד לא יעמוד בזה.

אסף אמיר: מה שאיל מנסה להגיד זה סנקציות כמו שיש במועצת הכבלים והלוין, שאפשר להטיל - -

אבי בלשניקוב: משרד התקשורת בוחן את זה בימים אלה לפי הצעת מועצת הרשות השניה לטלוויזיה ורדיו.

אבי בלשניקוב: אתי בנדלר: זה תיקון מאוד ראוי.

אסף אמיר: הסעיף החדש שעכשיו מונח על שולחן הוועדה אומר שמראש הם לא חייבים לעמוד בכללים עד 2007.

אסף אמיר: אין שום צורך בזה.

אסף אמיר: הבעיה שלנו היא שאנשי הערוץ השני, בצדק, יבואו לכאן ויגידו: אמנם עמדנו, שילמנו ואנחנו עושים את הכל, להם אתם נותנים הנחות מפליגות, מראש אתם אומרים להם שבשנתיים הקרובות הם לא חייבים לעשות שום דבר, תנו גם לנו את ההקלות האלה ואז כל העבודה שנעשתה פה יורדת לטמיון.

יוחנן צנגן: נתת הקדמה מאוד טובה למה שאני רוצה להגיד: הצעת החוק הזאת, כפי שמוצעת עכשיו היא בלתי שוויונית.

יוחנן צנגן: החוק הזה מדבר רק על הערוץ השלישי ולא על השני.

יוחנן צנגן: הוא לא נותן סמכויות למועצת הרשות השניה לבחון הקלות.

יוחנן צנגן: רק לבחון, אפילו לא לתת, אבל גם את זה לא - -

אבי בלשניקוב: אין סיכוי...

יוחנן צנגן: - - אני חושב שזה לא תקין.

יוחנן צנגן: עקרון השוויוניות הוא חשוב גם אם תנאי התחרות שונים לחלוטין ומאתנו דורשים הרבה יותר, ההתייחסות של המועצה לשני הגופים צריכה להיות שוויונית.

יוחנן צנגן: לא יכול להיות שיהיה ילד אחד שיקבל הקלות דרך החוק ודרך ועדת הכלכלה של הכנסת וילד שני, שחייב לעמוד בכל מיני כללים אחרים.

יוחנן צנגן: המועצה הזאת אחראית על שני הגופים וההתייחסות צריכה להיות שוויונית.

יוחנן צנגן: זה לא אומר שאנחנו באים לבקש פריסה.

יוחנן צנגן: ראינו עכשיו שאנחנו לא חייבים שום דבר ואין לנו על מה לבקש פריסות, אבל זה אומר שעיקרון השוויוניות חייב להישמר.

אתי בנדלר: אם תהיה אופציה, ניתן לשקול.

יוחנן צנגן: לפי כוונת משרד התקשורת, שמר בוזגלו חיזק אותה, הם אומרים שערוץ 10 יכול להמשיך לא לעשות 80 שעות דרמה בכל שנה בשלושת השנים הבאות ואחר כך הוא ישלים.

יוחנן צנגן: מה המשמעות של זה?

יוחנן צנגן: המשמעות היא שבשנה התשיעית והעשירית הם צריכים לעשות בסביבות 400 עד 500 שעות דרמה בשנה וזה לא ריאלי.

יוחנן צנגן: 10 שעות דרמה בשבוע זה לא ריאלי.

יוחנן צנגן: בעצם יש פה זריית חול בעיניים וטיוח אחד גדול ואני חושב שהוועדה לא צריכה להיות שותפה לו.

דוד טל: אדוני היושב ראש, אני רוצה לחזק את דעתו של הצגת הדברים כפי שהציג חבר הכנסת ליבוביץ מפני שאנחנו צריכים להבין שלקבל כל הצעה אחרת שכנראה נרקמה אתמול, באזור של הישיבה שהיתה, זה אומר שאנחנו נותנים רשיון לא לקיים הרבה מאוד נושאים שאנחנו חוזרים עליהם כל הזמן פה שצריך לקיים אותם.

דוד טל: יותר מזה, אני יכול לומר לך, אדוני היושב ראש, שערוץ 10 הסכים להצעה הזאת, שהפריסה תהיה עד הרגע שיכנס כל מה שקשור להצעת החוק, ואני מניח שזה יכנס בסוף 2005 ומעבר לכך, לא תהיה שום הנחה לשום דבר מהחלת החוק הזה וצפונה.

דוד טל: ערוץ 10 הסכים לכך.

דוד טל: מר בלשניקוב, אתה מתנגד לכך והוא הסכים לכך - -

אבי בלשניקוב: הם עושים לא עם הראש.

דוד טל: אדוני היושב ראש, אני חושב שעם זה שאנחנו רחמנים בני רחמנים, יש גבול לצורת החשיבה ולמה אנחנו הולכים להוציא מתחת ידינו.

ענבל גבריאלי: הערה כללית: אני חושבת שאנחנו, כוועדת הכלכלה, אנחנו צריכים לראות כנגד עינינו את הנושא של התחרות, שיש גוף אחד ויש חוק ויש גוף שאמונים לשמור על התחרות ורואים אותה כקדושה.

ענבל גבריאלי: אני חושבת שלמרות שאין זו הפעם הראשונה שערוץ 10 בא אל ועדת הכלכלה, אנחנו צריכים לסייע לערוץ 10.

ענבל גבריאלי: עם זאת, יש בעיה שזאת לא הפעם האחרונה ואנחנו נותנים את האופציה הזאת, עדין אני חושבת שוועדת הכלכלה והממשלה צריכים לסייע לערוץ 10 יחד עם זאת, הטענה של ערוץ 2 בדבר השוויון היא טענה שגם אותה אנחנו צריכים לשמוע ולא רק לשמוע למרות שאין לכם אינטרס ואני, כמחוקקת, שמסתכלת על השוויון במבט-על גבוה יותר, חושבת שצריך להרחיב את זה ולדבר על כל הערוצים.

אמנון כהן: אז עכשיו תצביעי נגד.

אמנון כהן: זה לא שוויוני כרגע.

ענבל גבריאלי: לא.

ענבל גבריאלי: כרגע אנחנו מדברים על ערוץ 10 ועל הקלות לערוץ 10 ואמרתי שאני בעד, כי אני רואה לנגד עיני את התחרות והגדלת התחרות ומי שמרוויח בסופו של דבר זה האזרח הקטן, אם זה המפרסם או הצופה.

ענבל גבריאלי: העניין הוא שיש ערוצים נוספים, אנחנו מדברים כאן רק על ערוץ 10 ועל ערוץ 2 ואנחנו שוכחים שיש עוד ערוצים.

ענבל גבריאלי: אם אנחנו מדברים על שוויון, ולו בשביל הפרוטוקול, ראוי לומר את ההערה הזאת.

ענבל גבריאלי: יש ערוצים יעודיים, אם זה הערוץ הרוסי ואם זה ערוץ 24, שברגע שאנחנו נותנים הקלות לכם או לערוץ 2 הם מושפעים מזה.

ענבל גבריאלי: ההכנסות שלהם הן אך ורק מפרסומות ואני חושבת שראוי לומר את זה, גם אם זה פתח לבאות, לנושאים הבאים, למען הפרוטוקול.

ענבל גבריאלי: הערה לגופו של סעיף קטן (ג): אנחנו מדברים על הקלות "מבלי לגרוע משאר סמכויות המועצה וכולי וכולי, כללי המועצה והוראות הזיכיון שעניינם הפקות מקומיות".

ענבל גבריאלי: אני חושבת שצריך למחוק את ההפקות המקומיות.

ענבל גבריאלי: או שאנחנו נותנים או שלא או שמישהו יסביר לי למה זה צריך להיות מצוין באופן ספציפי.

אתי בנדלר: אני רוצה להבין, את מציעה שאפשר יהיה לתת הקלות בכל נושא שמעלים על דעתם ולא רק בעניין ההפקות המקומיות?

אתי בנדלר: לשחרר אותם מכל המחויבויות למעשה?

ענבל גבריאלי: אני לא אומרת לשחרר מכל המחויבויות אבל זה שאנחנו מורידים מכאן את "שעניינם הפקות מקומיות" זה לא אומר שאנחנו פורצים את הכל כי יש מועצה.

אתי בנדלר: המועצה רשאית לפרוץ את הכל, זו המשמעות של הדברים.

אתי בנדלר: ענבל גבריאלי: אני לא אומרת את זה אבל מה הרציונל להגביל את זה להפקות מקומיות?

אתי בנדלר: כי יכולתי במקום להגביל את זה להפקות מקומיות להגביל את זה למשהו אחר.

אתי בנדלר: מה הרציונאל?

אתי בנדלר: אני חושבת שהתשובה צריכה להינתן על ידי הרשות השניה אבל נדמה לי שזה עיקר המחויבויות הכספיות שלהם, ההוצאה להפקות מקומיות.

ענבל גבריאלי: זה יכול להיות הפתח הגדול והמקור לזה שהם יגיעו לכאן עוד פעם.

ענבל גבריאלי: דווקא בנקודה הזאת אנחנו צריכים לבחון מתן הקלות.

ענבל גבריאלי: אתי, את אומרת שזה המקור החשוב של ההתחייבויות.

אתי בנדלר: זה המקור החשוב ביותר.

אתי בנדלר: זה הנושא העיקרי שהכנסת רוצה להגן עליו, ההוצאה להפקות מקומיות.

ענבל גבריאלי: אני בטוחה שזו ההוצאה הגדולה והנקודה הבעייתית של ערוץ 10.

אתי בנדלר: אין לי מושג - -

דבורה קמחי: אני רוצה להסביר את הנושא של ינואר 2007 בהצעה של חבר הכנס ליבוביץ: מכיוון שהמבחן של עמידה במחויבויות הוא מבחן השידור, זאת אומרת, כל תכניות הסוגה העילית שאנו מחויבים בהם ל-2006 צריכות להיות משודרות כבר ב-2006.

דבורה קמחי: מכיוון שכל החברים המקצועיים כאן יודעים שתכניות מסוגה עילית לוקח זמן להפיק ולא יעזור, כל כסף שאנחנו מתחילים להשקיע היום יהיה על המסך ב-2007 או חלקית ב-2006 במדורג.

דוד טל: למה?

דוד טל: אני לא מבין.

דבורה קמחי: הפקה של סדרה דרמטית לוקח להפיק בין שנה לשנתיים.

אילן ליבוביץ: דבורה, המשמעות היא שאתם לא נערכתם לעמוד בתנאים ב-2006.

אילן ליבוביץ: אם אתם נערכים, הייתם אמורים ב-27 בינואר 2006, להיות מוכנים ולעמוד בכל המחויבויות שלכם.

דבורה קמחי: אנחנו נערכים באופן מדורג.

אילן ליבוביץ: מה זה באופן מדורג?

מוטי שקלאר: אני רוצה להבהיר: בסיכומים, להבנתי דאז, בימים שבהם ישבנו לגבי ההמשך עם אנשי ערוץ 10, דיברנו על כך שאנחנו לוקחים את המחויבות של 2004 ו-2005 ורק אותם פורסים בהמשך.

דוד טל: זה היה מקובל על ערוץ 10?

מוטי שקלאר: כן, אז זה היה מקובל.

אילן ליבוביץ: עכשיו הם רוצים עוד שנה.

אבי בנלשניקוב: מדובר על ינואר 2007.

גלעד ארדן: לגבי הדרישה של ערוץ 2, אני לא מקבל את מה שאמרה היועצת המשפטית, שאם נכניס את זה אז הם לא צריכים לקיים.

גלעד ארדן: אני רוצה להזכיר שדווקא מועצת הרשות השניה, תהליך ההקלות התחיל לפני שנתיים כאשר מועצת הרשות השניה, בראשותו של המנכ"ל מוטי שקלאר התחילה לשלול את הרשיון של ערוץ 10.

גלעד ארדן: לכן אני חושב שאם יש חזקת תקינות של פקידי ציבור, אנחנו צריכים לסמוך עליהם.

גלעד ארדן: זה כמו להגיד שהסמכות לתת לממונה על ההגבלים העסקיים לתת הסדר כובל, זה אומר שאנחנו נותנים לאנשים לעבור על החוק.

גלעד ארדן: לכן, אני חושב שצריך לאפשר את אותו סוג של שיקול דעת שאנחנו רוצים לאפשר כלפי ערוץ 10 גם כלפי ערוץ 2 בחוק הזה ולסמוך על שיקול דעתה של מועצת הרשות השניה.

גלעד ארדן: דרך אגב, על פוליטיקאים שרוצים זמן מסך הייתי סומך פחות ולכן, אני לא בטוח שצריך להביא את זה לוועדת הכלכלה.

אתי בנדלר: צריכים להצביע על כל אחת מההצעות האלה.

אמנון כהן: חבר הכנסת טל, יש לך הסתייגויות.

דוד טל: ההצעה של חבר הכנסת ליבוביץ, אני מצטרף אליה וההסתייגות שלי שזה יהיה עד ינואר 2006.

דוד טל: אתה רוצה להצביע על זה עכשיו?

אמנון כהן: אנחנו עוברים לשלב להצבעות.

אמנון כהן: איפה שיהיה ויכוח, תהיה חלופה א' ו-ב' ונצביע עליהן.

אמנון כהן: אני מבקש להצביע על הצעת חוק הרשות השניה ועל הסעיפים שאין בעיה ואז להגיע לסעיפים שיש בהם שינויים.

אמנון כהן: הצעת חוק הרשות השניה לטלוויזיה ורדיו (תיקון מס' 24), התשס"ה-2005.

אמנון כהן: סעיף 1 עם התיקון שהכנסנו בסוף הסעיף: השר יקבע תוך שנה התקנת תקנות באישור הוועדה ואת המועד להגשת בקשה להארכת תוקף הזיכיון וכולי ואת המועד להחלטת המעוצה.

אמנון כהן: זה עד סעיף 2, כל סעיף 1 עם תתי הסעיפים, הגענו להבנות, כולל התוספת של סעיף ד(1) וזאת למעט תנאים ומחויבויות שנקבעו בחוק.

דוד טל: יש לי הסתייגויות.

דוד טל: אני מדבר בסעיף 37א שיהיה במקום י"ג בשבט תשע"ב (27 בינואר 2012), יבוא יום כ"ב בשבט תשע"א - -

לאה ורון: זאת אומרת, לקצר בשנה.

דוד טל: נכון.

אמנון כהן: מי בעד ההצעה של הממשלה, ינואר 2012?

אמנון כהן: מי בעד או נגד הסתייגות של חבר הכנסת דוד טל?

אמנון כהן: בעד - 1 נגד - הרוב ההסתייגות נפלה.

אתי בנדלר: ההצעה נפלה ולכן זה ירשם כהסתייגות.

אמנון כהן: אנחנו מדברים על הצעת הממשלה, סעיף 1 בחוק עד סעיף 2 כולל כל מה שהכנסנו בקשר לתקנות ועוד משפט שהוספנו בסעיף ד1 - -

דוד טל: לא אדוני, יש לי עוד הסתייגויות.

דוד טל: למען הסדר תצביע על כולם ותפיל את כולם, אין לי בעיה.

אמנון כהן: 37ג(א) מי בעד הצעת הממשלה?

דוד טל: סעיף 37ג(ב) ימחק.

אמנון כהן: בעד ההסתייגות - 1 נגד ההסתייגות - הרוב ההסתייגות נפלה.

דוד טל: זה יעבור למליאה.

דוד טל: אני עובר לסעיף 37ג אחרי "רשאית המועצה" יבוא "לאחר אישור ועדת הכלכלה".

דוד טל: אני חושב שהוועדה החשובה שבראשותך, ועדת הכלכלה, חייבת לתת לזה גושפנקא ותסכים אתי שזה יכנס לגוף החוק ולא צריך את ההסתייגות.

אתי בנדלר: ההצעה בעצם אומרת שהארכת הזיכיון תהיה מותנית באישור ועדת הכלכלה.

אמנון כהן: בעד ההסתייגות - 1 נגד ההסתייגות - הרוב ההסתייגות נפלה.

דוד טל: עוד הסתייגות מהותית, חברתי לחבר הכנסת ליבוביץ: סעיף 37(ג)(1) בסופו יתווסף: אולם יודגש כי סמכות המועצה להאריך את הזיכיון תהיה מותנית בעמידת בעל הזיכיון במלוא תנאי הזיכיון.

דוד טל: המועצה תבצע בדיקה אחת לשנה.

אתי בנדלר: אין משמעות להצעה הזאת, חבר הכנסת טל.

אתי בנדלר: מהות הבדיקה היא שבודקים שהם עומדים בתנאי הזיכיון או לרבות בתנאים נדחים.

אתי בנדלר: זה כתוב שהמועצה רשאית להאריך רק אם השתכנעה שהם עמדו בתנאי הזיכיון.

אתי בנדלר: נקודת הבדיקה היא בסעיף 59א.

דוד טל: אבל אני רוצה שזה יהיה בכל שנה.

דוד טל: אחת לשנה.

אמנון כהן: בעד ההסתייגות – 3 נגד ההסתייגות – 5 ההסתייגות נפלה.

דוד טל: סעיף 37(ד), אחרי המלים "תקבע המועצה תנאים להארכת הזיכיון" יבואו המלים: לאישור ועדת הכלכלה.

אמנון כהן: בעד ההסתייגות – מיעוט נגד ההסתייגות – הרוב ההסתייגות נפלה.

דוד טל: בסעיף 3(ד), אחרי "מועדים מאוחרים יותר" יבוא: ובאישור ועדת הכלכלה.

אתי בנדלר: יש הצעה אחרת.

אמנון כהן: חבר הכנסת טל, תן לי להצביע עד סעיף 3.

אמנון כהן: אחרי שההסתייגויות של חבר הכנסת טל נפלו, אנחנו מצביעים על סעיפים 1 ו-2 עם כל מה שמשתמע מכך, עם כל התוספות וכל מה שמשתמע מכך.

אמנון כהן: בעד - 6 נגד -1 נמנעים – אין סעיפים 1 ו-2 נתקבלו אנחנו עוברים לסעיף 3.

אמנון כהן: יש לנו שתי חלופות לנושא המועדים.

אמנון כהן: למישהו יש הצעה אחרת?

גלעד ארדן: במקום "בעל זיכיון בערוץ השלישי" שיהיה כתוב:

גלעד ארדן: בעל זיכיון על פי חוק זה, כך שיאפשר שיקול דעת גם לגבי ערוץ 2.

אתי בנדלר: בעיניי זה נורא.

אתי בנדלר: זו דעתי האישית.

גלעד ארדן: גברת בנדלר, זו לא עמדה משפטית מה שאת אומרת.

אתי בנדלר: אמרתי שזו דעתי האישית.

אילן ליבוביץ: עם כל הכבוד לחבר הכנסת ארדן, אני חושב שאם כולם יתכנסו סביב הצעתי ל-27 בינואר 2006, זה מייתר את מה שחבר הכנסת ארדן מציין ואז אין צורך להכניס את הערוץ השני וזה יכול להישאר הערוץ השלישי.

אילן ליבוביץ: אם אנחנו מחליטים על ה-24 בינואר 2004 ועד ה-27 בינואר 2006, שזה גם מה שהם התחייבו וסיכמו עם הרשות השניה, אין שום צורך לפתוח את זה לערוצים אחרים.

אילן ליבוביץ: לכן חשוב שקודם תצביע על שלי.

אמנון כהן: ההסתייגות של חברי הכנסת טל וליבוביץ על המועד.

לאה ורון: אני מדגישה: 27 בינואר 2006.

אמנון כהן: בעד - 3 נגד - 5 ההצעה לא נתקבלה מי בעד ההסתייגות של חבר הכנסת ארדן ואליעזר כהן?

ג'קי כהן: המשמעות היא גם הטלוויזיה הלימודית וחברת החדשות ?

קריאה: הכל.

אמנון כהן: מי בעד ההסתייגות של חברי הכנסת ארדן וכהן?

אמנון כהן: בעד ההסתייגות - 4 נגד ההסתייגות- 5 ההצעה התקבלה

אסף אמיר: הרסתם הכל.

אסף אמיר: עבודה של אלפי שעות.

דוד טל: זה נושא חדש ואני רוצה להעביר את הדיון הזה לועדת הכנסת.

לאה ורון: חבר הכנסת ארדן, הצעתך היא רק לגבי סעיף 3 או בכל מקום שנאמר "הערוץ השלישי"?

גלעד ארדן: רק לגבי סעיף 3.

גלעד ארדן: אני אבדוק את זה היום ואם יש בעיות אני אגיש הסתייגות במליאה.

אמנון כהן: אני מבקש רביזיה על ההצבעה שעברה.

אברהם פורז: לדעתי, החוק הזה לא בשל לעלות ככה למליאה.

אברהם פורז: זה לא רציני.

אברהם פורז: במקרה, זה נושא שאני מכיר.

אברהם פורז: צריך לעשות סדר עם החלופות, שיהיה ברור לחברי הכנסת על מה מצביעים, האם זה רק הארכה לערוץ 2 או גם חברת החדשות וגם החינוכית.

אברהם פורז: היועצת המשפטית צריכה להכין רשימה ולא יכול להיות שאחרי ההצבעה שואלת מנהלת הוועדה: למה התכוונתם?

אברהם פורז: אחרי ההצבעה זה כבר לא משנה למה התכוונתם.

אברהם פורז: הסעיפים לא התחברו.

אברהם פורז: ערן ניצן: במידה וההצעה תתקבל אנחנו נבקש למשוך את הצעת החוק.

אמנון כהן: תודה רבה לכל המשתתפים כאן.

אמנון כהן: כל ההצבעות עברו, כולל ההצבעה שביקשתי עליה רביזיה.

אמנון כהן: אני אגיד מתי יהיה מועד אחר להצבעה.

דוד טל: יש נושא חדש.

אמנון כהן: אני מודה לכולם.

אמנון כהן: הישיבה נעולה.