ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 16, פרוטוקול מספר 430, 2005-06-15 00:00

שאול יהלום: אני מתכבד לפתוח את ישיבת הוועדה.

שאול יהלום: הנושא הוא: צו פעוטות בסיכון (הזכות למעון יום) (החלת הזכאות למעון יום) (מס' 2), התשס"ה-2005.

שאול יהלום: הצו מוגש לנו על-ידי ראש הממשלה ושר הרווחה, והוא מונח לפני כולם.

דלית חביב: חוק פעוטות בסיכון נחקק ב-2000, ועוכב בחוק ההסדרים עד ספטמבר 2005 מכיוון שלא היה תקציב.

דלית חביב: המשרד הגיע להסדר עם האוצר, והוא הוצא מחוק ההסדרים, והסיכום היה שאנו מחילים אותו באופן הדרגתי עד 2008 וגם שיחולו בחוק תיקונים שיצמצמו את הסיבות לזכאות על מנת שנוכל באמת להפעילו מבחינה תקציבית.

דלית חביב: עד היום הוצאו שני צווים.

שאול יהלום: מה אומר החוק לפני ההקפאה?

דלית חביב: תנאי זכאות לפעוט- - -

שאול יהלום: מה ההגדרה של "פעוט"?

דלית חביב: "פעוט" - זה עד גיל 3.

דלית חביב: פעוט עד גיל 3 שנמצא במצבי סיכון שהחוק קובע אותם- - -

שאול יהלום: האם זה כדי לשהות במעון יום ללא תשלום?

דלית חביב: זה עם השתתפות של ההורים, שהיא בסביבות 250-300 שקל מינימום.

יגאל יאסינוב: זה תלוי אם זה יום שלם או חצי יום.

דינה שלום: יש גם אפשרות עד השעה 16:00.

שאול יהלום: המינימום הוא 250 שקל.

שאול יהלום: לאיזה סכום יכולה להגיע ההשתתפות?

דינה שלום: זה תלוי בהכנסה, יש דרגות.

דינה שלום: יש אנשים שיכולים לשלם את מלוא המחיר שהוא 1,200-1,300 שקל.

שאול יהלום: כמה עולה מעון רגיל של תנועות הנשים?

ברוך יפה-נוף: הבעיה לא היתה המחיר אלא מכסות הרווחה שאנו מקבלים למעונות יום.

ברוך יפה-נוף: החוק קובע שכל ילד שהוא בסיכון, לפי הקריטריונים שנקבעו בחוק, שזקוק למעון - הוא יקבל אותו בלי שום דבר, וגם אם אין לנו מכסה אנו חייבים לקלוט אותו.

שאול יהלום: כלומר, לגבי התשלום אין הבדל.

ברוך יפה-נוף: לגבי התשלום, זה לפי יכולת ההורים.

שאול יהלום: זה כמו הקריטריונים שקבע משרד העבודה והרווחה בזמנו.

שאול יהלום: כלומר, לא נותנים שום הנחה, אלא אומרים: "אתה חייב לקלוט".

שאול יהלום: זה מה שאומר החוק.

ברוך יפה-נוף: כלומר, ילד שיש לו בעיות חייבים לקלוט אותו.

ברוך יפה-נוף: גם אם אין מכסה ואין תקציב, החוק מחייב לקלוט אותו.

ברוך יפה-נוף: ואז רשות מקומית- - -

שאול יהלום: דלית חביב, מה הן העילות?

דלית חביב: העילה הראשונה היא אם יש ראיות לכך שהוא ילד מוכה או שצרכיו ההתפתחותיים לא מסופקים ולא נענים.

דלית חביב: כמו כן, אם אחד מההורים לא מתפקד כראוי מסיבה של חולי, של התמכרות, אלימות במשפחה - -

קריאה: חד-הוריוּת?

דלית חביב: לא, אין הבחנה לגבי חד-הורי.

דלית חביב: מדובר אם יש בעיית תפקוד של לפחות אחד ההורים.

ג'ודי וסרמן: ואם אחד ההורים לא קיים?

דלית חביב: אז הילד לא נכנס לקטגוריה של מי שהוא בסיכון רב מדי.

דלית חביב: עילה נוספת היא אם יש בעיה בהתפתחות של הילד על סמך אישור של רופא ילדים או רופא מומחה להתפתחות.

שאול יהלום: למה זה עולה כסף?

שאול יהלום: נניח שבמדינת ישראל יש 100 אלף ילדים במעונות, וזה מתוקצב על-ידי משרד התמ"ת.

שאול יהלום: עכשיו, אתה מכניס עוד 2,000 ילדים בסיכון שאתה חייב לקבלם.

שאול יהלום: קובעים סדר עדיפות ואותם מכניסים ראשונים במקום ילדים אחרים, אז למה זה עולה למדינה כסף?

דוברת: כי צריך להקים עוד מעונות.

ברוך יפה-נוף: צריך להבדיל בין שתי אוכלוסיות שהולכות למעונות יום.

ברוך יפה-נוף: אוכלוסיה אחת היא אוכלוסיית נשים עובדות, והן משלמות ומקבלות הנחה בהתאם להכנסתן.

ברוך יפה-נוף: הן משלמות בערך 70%-80% ומשרד התמ"ת מסבסד 25% עד 30%.

ברוך יפה-נוף: אוכלוסייה שניה היא אוכלוסיה שמופנית על-ידי משרד הרווחה.

ברוך יפה-נוף: שם זה לא שהאם עובדת והיא פונה ורושמת את הילד במעון, אלא המחלקה לשירותים חברתיים ברשות המקומית רואה שיש בעיה והיא באה ורושמת.

שאול יהלום: שזה פעוטות בסיכון?

ברוך יפה-נוף: זה גם פעוטות בסיכון.

ברוך יפה-נוף: אבל, יש גם ילדים שהם לא נכללים בגדר הזה, אלא מסדרים אותם במסגרת הכללית של המכסות שיש במשרד הרווחה.

ברוך יפה-נוף: אמרתי שאמהות עובדות משלמות, בממוצע הכללי, בסביבות 70% ו-30% מקבלות הנחה.

ברוך יפה-נוף: לגבי ילדים בסיכון, הסטטיסטיקה היא שמשלמים רק 15%-25%, רוב ההורים לא משלמים.

ברוך יפה-נוף: אם לא היתה מכסה, לא יכולנו לסדר את הילדים הללו במעון אלא היינו אומרים לאם: "תסדרי את הילד דרך משרד התמ"ת".

שאול יהלום: השאלה אם יישום החוק מעלה את מספר הילדים במעונות או רק משנה את הרכב המצב הסוציו-אקונומי של ההורים?

שאול יהלום: לפי מה שהסברת עד עכשיו, זה לכאורה שינוי המצב הסוציו-אקונומי של ההורים שדורש את הדֶלתוֹת.

שאול יהלום: השאלה אם האוכלוסייה גם גדלה.

ברוך יפה-נוף: למעשה, האוכלוסייה גדלה.

ברוך יפה-נוף: מספר המכסות שלנו הוא 13 אלף, ואז ברשויות המקומיות אומרים: "מצטערים, נגמרה לנו המכסה.

ברוך יפה-נוף: אני לא יכול לסדר יותר גם אם אתם רוצים לשלם כי יש לנו מכסה קבועה".

ברוך יפה-נוף: החוק הזה אומר שכל ילד כזה, באותם אזורים שבהם החוק מוחל, חייבים לסדר אותו במעון, וזה מעבר למכסה של ה-13 אלף.

שאול יהלום: הבנתי.

שאול יהלום: האם מאז החוק מיושם באיזשהו מקום?

ברוך יפה-נוף: כן.

ברוך יפה-נוף: עכשיו הבאנו תוספת של אזורים נוספים.

ברוך יפה-נוף: מחילים את החוק בהדרגה.

ג'ודי וסרמן: היו שני צווים: אחד בשנת 2003 עם האזורים הראשונים, והשני פורסם בתחילת 2005.

ג'ודי וסרמן: עכשיו מביאים את הצו השלישי.

ג'ודי וסרמן: מדובר בהחלה מלאה של החוק עד 2008.

ג'ודי וסרמן: וההנחה היא שיהיה צו אחד נוסף, ואז החלה בכל הארץ.

שאול יהלום: לפי מה אתם קבעתם את המקומות?

דינה שלום: בצו הראשון אלה היו מקומות לפי רשימות של אזורי עדיפות לאומית, אזורי קו עימות וכו'.

דינה שלום: הצו השני הוא על-פי פריסה גיאוגרפית ולפי מחוז ירושלים והדרום, כי יישובי המצוקה הם יותר באזור הזה.

דינה שלום: בצו שלפנינו יש יישובים ממחוז הצפון, שוב מכיוון שבגדול בצפון יש יותר יישובים במצוקה ואוכלוסיה במצוקה מאשר באזור אחר.

דינה שלום: יש כאן יוצא דופן אחד - אלעד שהכפיל תוך שנתיים את הילדים בו.

שאול יהלום: האם יש למישהו התנגדות?

יגאל יאסינוב: לא.

שאול יהלום: אנו מאשרים את הצו.

שאול יהלום: תודה רבה.