ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 16, פרוטוקול מספר 422, 2005-05-31 00:00

שאול יהלום: שלום, אני פותח את ישיבת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

שאול יהלום: יש לנו שני נושאים.

שאול יהלום: קודם כול נדון בנושא הכללי.

שאול יהלום: אנחנו נמצאים ביום ללא עישון, שבו אנחנו משתדלים להעמיק את התודעה האנטי-עישונית, על כל סכנותיו של העישון.

שאול יהלום: הסכנה הראשונה היא הסרטן, אבל לפי כל המחקרים יש עוד הרבה סכנות.

שאול יהלום: ביום ללא עישון אנחנו באים להדגיש את המטרה – גם מה שפחות לעשן, גם להגביר את התודעה, גם להוסיף כל מיני אמצעים, איך פחות אנשים יעשנו.

שאול יהלום: זה יכול להיות על-ידי ההסבר לאנשים עצמם, או על-ידי הפיכת מוצר הסיגריה למוצר יותר קשה להשגה, או על-ידי העלאת המסים והעלאת מחיר המוצר, או על-ידי אזהרות שממוקמות על המודעה, על הקופסה, על סרטון הפרסומת – שנדמה לי שהוא כבר אסור.

שאול יהלום: את כל הדברים האלה אנחנו עושים היום.

שאול יהלום: כך נפתח את הישיבה.

שאול יהלום: אנחנו, עם מפקדת קצין רפואה ראשי, ענף בריאות הצבא, עם האגודה למלחמה בסרטן ומשרד הבריאות נותנים היום תעודת הוקרה לבתי ספר על שהם משתתפים בקמפיין "צה"ל נלחם בעישון – כבר בתיכון".

שאול יהלום: נשמע מילה או שתיים מהאנשים שעוסקים בעניין.

שאול יהלום: אחרי שנקדיש לזה כמה דקות, ניתן תעודות הוקרה לבית ספר מסוים ולתלמידה מסוימת.

סלמאן זרקא: אני ראש ענף בריאות הצבא.

סלמאן זרקא: אנחנו מבינים שלעישון אין גבולות, הוא כן עובר את הש"ג, זה לא מתחיל בצבא.

סלמאן זרקא: יש לו פנים גם במערכת הצבאית וגם במערכת האזרחית.

סלמאן זרקא: כולנו, כל העוסקים במלאכה, שילבנו ידיים.

סלמאן זרקא: גם משרד הבריאות היה מעורב, ענת שבתאי שותפה אתנו לפעילות זו השנה השנייה.

סלמאן זרקא: גם מירי זיו מהאגודה למלחמה בסרטן ונאוה, שלא נמצאת כאן, פעלו אתנו.

סלמאן זרקא: גם במערכת הצבאית עסקו בנושא וקידמו אותו אפרת שרייר – מקדמת הבריאות הראשית של צה"ל, וכן ד"ר יעל בר זאב שעוסקת רבות נושא העישון והגמילה מעישון.

סלמאן זרקא: יצאנו לנסות ולהילחם בעישון גם במערכת התיכונית, לשלב ידיים כולנו יחד.

סלמאן זרקא: פנינו למערכת בת הספר של "אורט", ואחד מבתי הספר שהתחבר אלינו ונענה לאתגר היה בית הספר "אורט שפירא" בכפר סבא.

סלמאן זרקא: הרעיון הוא שהמגמה של בית הספר עוסקת בעישון, מטמיעה את הנושא.

סלמאן זרקא: התוצר הסופי שהיא מייצרת הוא כרזה שמתאימה להעביר מסר גם לנוער במערכת התיכונית וגם לחיילים במערכת הצבאית.

סלמאן זרקא: תלמידי בתי הספר מופיעים בצה"ל עם החולצות ועם הכרזה הבולטת, החדה, בשחור-לבן, שמנסה גם להניע את החיילים שלא לעשן או להפסיק לעשן.

סלמאן זרקא: יותר קל לא לעשן מלהפסיק לעשן.

סלמאן זרקא: זה נכון כנראה לגבי כל הרגלי הבריאות.

סלמאן זרקא: אנחנו מודים על כך שגם במסגרת הוועדה ניתנה לזה במה.

סלמאן זרקא: התלמידה דניאלה קרו-רויטמן עיצבה את הכרזה שזכתה בתחרות של כל בתי הספר שהשתתפו.

סלמאן זרקא: זה מה שילווה את צה"ל בשנה הקרובה, וישמש את צה"ל בהסברה על העישון בין כותלי המחנה הצבאי.

שאול יהלום: אקרא לפרוטוקול את הכתוב בכרזה: "סיגריות, ריח רע מהפה, שיניים צהובות, ריאות שחורות, סרטן.

שאול יהלום: .

שאול יהלום: מוות.

שאול יהלום: אתה באמת רוצה תמונה של זה?

שאול יהלום: " ראינו שיש גם חולצות כאלה.

שאול יהלום: קודם כול, אני רוצה לברך אותך על שעשית כרזה כזאת יפה.

שאול יהלום: היא יפה במירכאות, כמובן, היא יפה מבחינה אומנותית אבל היא לא יפה מבחינת התוכן שאת רוצה להזהיר מפניו.

שאול יהלום: עשית את זה בצורה מאוד חודרת.

שאול יהלום: אנחנו רוצים להעניק לך תעודת הוקרה.

שאול יהלום: תעודת הוקרה מוענקת בזאת לתלמידה דניאלה קרו-רויטמן על עיצוב כרזה זוכה במסגרת קמפיין "צה"ל נלחם בעישון כבר בתיכון".

שאול יהלום: ד"ר זרקא, סגן אלוף, ראש ענף הצבא, אפרת שרייר, ראש מדור קידום בריאות.

שאול יהלום: נצלם.

שאול יהלום: באותה הזדמנות ניתן לכל בית הספר "אורט כפר סבא ע"ש שפירא" תעודה על ההשתתפות בקמפיין "צה"ל נלחם בעישון כבר בתיכון".

שאול יהלום: ניתן אותה לרועי דוד, מכיתה י'.

שאול יהלום: הוא המנהל?

שאול יהלום: והמורה, המחנכת, גם היא נמצאת כאן.

שאול יהלום: יפה מאוד.

שאול יהלום: אני רואה שעושים דברים טובים גם בבתי הספר התיכוניים, לא צריך את דוח דברת.

שאול יהלום: פיטרו אצלכם מורים?

אתי לנצ'נר: לא ממש.

שאול יהלום: טוב, לא מגיע לכם, זה בית ספר מצטיין, שלא יפטרו.

שאול יהלום: נמצא כאן יושב-ראש ועדת חינוך לשעבר, והוא מודע לעניין.

שאול יהלום: נשמע כמה דברים ממנו כיושב-ראש ועדת חינוך לשעבר וכמגיש חוקים בנושא.

אילן שלגי: ראשית, אני מברך אותך, אדוני היושב-ראש, על שיזמת את הדיון בשיתוף עם האגודה למלחמה בסרטן.

שאול יהלום: חשבתי שאתה מברך אותי על שהצלחתי להיכנס לחולצה.

אילן שלגי: זה דיון חשוב, והיום הזה יום חשוב מאוד.

אילן שלגי: אני מתכוון להתייחס לכך גם במליאת הכנסת אחרי הצהריים.

אילן שלגי: אני כבר מתנצל, משום שבשל סיבה חשובה אצטרך לעזוב בעוד כמה דקות.

שאול יהלום: לא כדי לעשן סיגריה.

אילן שלגי: חלילה.

אילן שלגי: בוועדת הפנים ואיכות הסביבה יש דיון בנושא חוק אוויר נקי, שהוא נושא משיק כמובן.

אילן שלגי: אני אחד מיוזמי החוק הזה, ואצטרך להיות שם.

אילן שלגי: היה לי חשוב מאוד להשתתף כאן בתחילת הדיון לפחות, כדי לחזק את ידי כל העוסקים בנושא החשוב הזה.

אילן שלגי: שמחתי לשמוע ששיעור המעשנים בישראל ירד ל-24%, וזה רווח יותר בין הגברים.

אילן שלגי: חבל שצעירים מתחילים לעשן, בעיקר במשך השירות הצבאי.

אילן שלגי: אינני סבור שזה רק בגלל הגיל, אולי זה גם בגלל ההשפעה הסביבתית, אולי הריחוק מהבית, אולי המחשבה וההרגשה של יציאה לעצמאות.

אילן שלגי: זה לא ראוי.

אילן שלגי: אני אומר את זה בתור אחד שהתחיל לעשן כשהיה חייל, ואפילו כתלמיד.

אילן שלגי: בימים ההם זה בכלל היה חמור מאוד.

אילן שלגי: אבל אחרי כחמש שנים, בתום השירות הצבאי, ידעתי להפסיק לעשן, והיום אני בין המטיפים נגד הסכנות שבעישון.

אילן שלגי: אגב, מה שמוסדר אצלנו בחוק בכל הנוגע להגבלת עישון בעצם אינו מתייחס לצבא.

אילן שלגי: הוא מדבר על מקומות עבודה.

אילן שלגי: צה"ל אינו מקום עבודה והצבא אינו מקום עבודה.

אילן שלגי: אני יודע שבצה"ל יש הנחיות ופקודות מטכ"ל, אבל מצאתי לנכון להגיש הצעת חוק שאומרת שצה"ל ייחשב מקום עבודה לצורך החוק הזה.

אילן שלגי: אני סבור שכשחייל או חיילת צעירים נמצאים בקרבת מפקד או מפקדת שמעשנים, הם יהססו להעיר.

אילן שלגי: אבל אם יהיה ברור בצה"ל שאסור לעשן, על-פי חוק, אלא באזורים שמוקצים לעישון, לא יהיה עישון במשרדים, ולא יהיה עישון בדיונים ובישיבות.

אילן שלגי: אני סבלתי מזה בצה"ל הרבה שנים, גם כאיש מילואים.

אילן שלגי: אני מאמין שזה רצוי.

אילן שלגי: אני לא רוצה להאריך.

אילן שלגי: אומר רק שחשוב ביותר שנקרא בעיקר לבני הנוער.

אילן שלגי: היום נוטים להדגיש את הסכנה שבסמים, שכמובן היא סכנה נוראה.

אילן שלגי: אבל גם העישון מסוכן.

אילן שלגי: גם להורים צריך לומר: אל תתייחסו לעניין הזה בקלות דעת.

אילן שלגי: אל תאמרו "למזלי הילד מעשן, אני יודע שהוא לא נוגע בסמים".

אילן שלגי: זה לא טוב, זה רע.

אילן שלגי: שלא לדבר על כך שאנשים נפגעים מעישון פסיבי.

אילן שלגי: אני שומע שמדי שנה בשנה מתים כ-10,000 איש מעישון.

אילן שלגי: כ-1,500 מתים מנזקי העישון הפסיבי, הם אלו שנמצאים בקרבת מעשנים.

אילן שלגי: זה מזעזע.

אילן שלגי: אנחנו זועקים על כך שבשנה יש לנו 500 הרוגים בתאונות דרכים.

אילן שלגי: זה איום ונורא, וכל מקרה הוא אסון.

אילן שלגי: אבל מה לגבי פי עשרים מזה שבכל שנה מתים מנזקי העישון?

אילן שלגי: צריך להביא את זה לתודעת הציבור, ולא רק פעם אחת בשנה.

שאול יהלום: מייד אתן את רשות הדיבור לגב' מירי זיו.

שאול יהלום: אני רוצה לומר שקיבלתי מכתב ממנה ומפרופ' רובינזון, היושב-ראש של האגודה.

שאול יהלום: גב' זיו תפרט את עיקריו.

שאול יהלום: בסוף המכתב יש לכם עוד כמה רעיונות איך לעבוד, נוסף על הדברים שנעשו עד עכשיו.

שאול יהלום: את כאן ואת ברשות דיבור, ולכן אני רואה את עצמי פטור מלקרוא את המכתב שהפניתם לכל חברי הכנסת.

מירי זיו: תודה.

מירי זיו: נשיא ארגון הסרטן הבין לאומי, שהיה אורח שלנו ונפגש עם הפורום הישראלי למניעת עישון אצלנו, קרא לחברות הטבק טרוריסטים.

מירי זיו: הוא אמר שסיגריה זה הדבר היחיד שאם משתמשים בו לפי הוראות היצרן, 50% מהמשתמשים מתים מהמוצר.

מירי זיו: אין ספק, גם מהנתונים שהוא דיבר עליהם, שמדובר בפצצה מתקתקת.

מירי זיו: אני בהחלט מברכת את חבר הכנסת שלגי על חוק אוויר נקי.

מירי זיו: אני חושבת שכבר ראוי שיהיה חוק כזה.

מירי זיו: אבל כשמדברים על סרטן, חשוב לדעת שעישון גורם ל-30% ממקרי התמותה מסרטן בכלל, ול-80% ממקרי סרטן הריאה.

מירי זיו: זיהום אוויר, מים ומזון גורמים ל-1%-5% ממקרי התמותה.

מירי זיו: זיהום האוויר גורם למחלות בדרכי הנשימה ולחולאים אחרים, וכאזרחית אני בעד החוק החשוב.

מירי זיו: אבל כפי שנאמר צריך להבין שבנגע העישון האדם עצמו מטיל על עצמו ועל אחרים חפים מפשע עונש.

מירי זיו: השינוי כאן יכול להוריד בשיעור עצום את מספר הנפטרים מסרטן, מחלות לב, דרכי נשימה וכדומה.

מירי זיו: הנתון על תמותה מעישון עולה על נתוני התמותה האחרים, שהם נוראיים כשלעצמם, כמו תמותה מתאונות דרכים, מפעולות איבה ועוד.

מירי זיו: לכן פנינו, גם בעקבות יוזמה של ארגון הסרטן הבין-לאומי, לחזק את ידם של חברי הכנסת, ולצאת ביוזמות חקיקה נוספות, משום שהוכח בעולם שחקיקה של איסור על פרסום, של העלאה משמעותית יותר של המיסוי על הסיגריות משפיעה מאוד.

מירי זיו: בחלק מהמדינות יש גם הפניה לקרן לקידום בריאות בנושא עישון ובנושאים אחרים – וגם זה ישנו בהצעת החוק.

מירי זיו: חבר הכנסת שלגי, אתה כלב שמירה טוב, וגם אתה, כבוד-היושב ראש.

שאול יהלום: אני לא כלב.

אילן שלגי: תודה רבה.

מירי זיו: כלב שמירה זה מונח בסדר, ואני אוהבת בעלי חיים.

מירי זיו: עו"ד מישר ממשרד הבריאות יושבת כאן.

מירי זיו: שר הבריאות היה מהראשונים שחתם על אמנה של ארגון הבריאות העולמי במלחמה נגד העישון.

מירי זיו: אבל המדינה עדיין לא אישררה את האמנה.

מירי זיו: כאן אנחנו מפגרים אחרי למעלה מ-40 מדינות.

מירי זיו: למדינת ישראל יש כל מיני תירוצים משפטיים לא קבילים – אני אומרת את זה חד-משמעית – וזה עדיין לא אושרר.

אילן שלגי: אני רוצה לומר לך, בקריאת ביניים: לפני חודשיים השיב לי השר על שאילתא בנושא הזה.

אילן שלגי: הוא כתב שבימים אלו מטפלים באישור.

מירי זיו: לצערי "ימים אלה" מתארכים מדים.

מירי זיו: אני חושבת שצריך לעקוב אחרי זה ולא להרפות.

מירי זיו: לפי כל המדינות, צריך לחתום, ובתוך חמש שנים צריך לחוקק את כל החוקים האחרים.

מירי זיו: אין מה לעשות, החקיקה היא שפעלה.

מירי זיו: בשנת 1983 הצלחנו להביא לראשונה לחקיקה, אחרי הרבה מאבקים, כשהרגשנו ממש כמו דוד מול גלית.

מירי זיו: שר המשפטים לשעבר צדוק, היה נציג חברות הטבק, "דובק".

מירי זיו: והנה, אז היו 42% מעשנים והיום יש 24%.

מירי זיו: כל החקיקות למיניהן, כמו שחבר הכנסת שלגי יזם, וגם חבר הכנסת קרא,

אילן שלגי: גם חבר הכנסת יהלום.

אילן שלגי: היום אנחנו מקדמים הצעה שלו.

מירי זיו: נכון.

מירי זיו: חשוב מאוד לעבור על זה, כולם יחד.

מירי זיו: זה באמת נושא ברמה הלאומית.

מירי זיו: מקלים בו ראש למרות הקטל העצום שהוא גורם לו.

מירי זיו: אני כבר לא רוצה לדבר, כי לחיי האדם אין מחיר, אבל יש גם מחיר כבד לכלכלה, למשל, בגין היעדרויות מהעבודה, ויש עלויות גבוהות למערכת הבריאות.

מירי זיו: חבר הכנסת יהלום עוזר הרבה בנושא עדכון סל התרופות.

מירי זיו: אבל לטפל בחולי סרטן ריאה או בחולי סרטן כליה יקר בהרבה מהמניעה.

שאול יהלום: תודה.

שאול יהלום: אולי המחנכת יכולה לספר לנו מה המצב, מעבר להסברה שאתם עושים, שזה יפה מאוד.

שאול יהלום: בכיתה שלך כמה מעשנים?

שאול יהלום: איך מתמודדים עם נער בכיתה י' שמעשן?

שאול יהלום: זה בכלל עוזר?

שאול יהלום: אתם חושבים שההשתתפות בקמפיין צמצמה את המעשנים?

אתי לנצ'נר: אני חושבת שנהיה תמימים אם נחשוב שבעקבות פעילות נקודתית נמנע עישון או נצמצם עישון.

אתי לנצ'נר: ד"ר זרקא ואני שוחחנו נושא לפני הישיבה.

אתי לנצ'נר: בבתי הספר מעשנים, ומעשנים לא מעט, אף שאסור לעשן.

אתי לנצ'נר: יש הוראה שאוסרת עישון במוסדות חינוך, אבל כמעט בכל בתי הספר יש פינות עישון.

אתי לנצ'נר: דיברנו על זה.

אתי לנצ'נר: אם בית הספר יחרות על דגלו שהוא בית ספר ללא עישון, התלמידים בוודאי יירשמו לבית הספר האחר.

אתי לנצ'נר: זו גזרה שהציבור לא רוצה להתמודד אתה, הוא די טומן את ראשו בחול בנושא זה.

אתי לנצ'נר: בני הנוער מעשנים.

אתי לנצ'נר: מהניסיון שיש לי, הגיל שבו הכי הרבה מעשנים הוא גיל התיכון.

אתי לנצ'נר: היתה לי שיחה בדרך עם תלמידה.

אתי לנצ'נר: היא הסבירה לי שזה חלק מהמרד שלה בהורים.

אתי לנצ'נר: ההורים כל כך מתנגדים, ולכן היא בעד לעשן.

אתי לנצ'נר: היא לא כל כך אוהבת לעשן, אבל בעקבות התנגדות המבוגרים הדרך שלה היא הדרך למרוד.

שאול יהלום: המורים לא מעשנים?

אתי לנצ'נר: מאוד נדיר לראות מורים מעשנים.

שאול יהלום: אבל מהניסיון שלך, האם לעצם ההשתתפות בקמפיין ההסברה יש תועלת עצמית?

אתי לנצ'נר: אין ספק שזה מביא למודעות.

אתי לנצ'נר: כל הזמן צריך להמשיך לדבר, להמשיך להתריע על הסכנות.

אתי לנצ'נר: יש להביא בחשבון שלא תמיד ההשפעה תהיה מיידית.

אתי לנצ'נר: אבל אין ספק, ככל שמדברים יותר, זה יחלחל ויגיע למודעות.

אתי לנצ'נר: אולי זה לא יקרה מייד, אבל בסופו של דבר זה ישפיע.

שאול יהלום: אני פונה לאנשי צה"ל, לסא"ל ד"ר זרקא ולסרן שרייר, האם יש לכם סטטיסטיקה כלשהי?

שאול יהלום: אתם יכולים לספר על קבוצה שהתחלתם לעבוד אתה, בתיכון, או בצה"ל – גדוד כלשהו – וראיתם תוצאות?

שאול יהלום: האם להסברה, לכל הפעולות, יש בכלל השפעה?

שאול יהלום: גב' זיו אומרת שהנתון ירד ל-24%, שזה ודאי משפיע.

שאול יהלום: האם אפשר בעיניים ובידיים להעיד על תוצאות?

סלמאן זרקא: מבחינת הבנים, כ-32% מהם מעשנים כשהם מתגייסים.

סלמאן זרקא: כשהם משתחררים כ-42% מהם מעשנים.

סלמאן זרקא: בשלוש שנות השירות הצבאי יש תרומה של 10% מעשנים למשק הלאומי.

סלמאן זרקא: זה לאו דווקא בגלל השירות הצבאי, אם כי אנחנו מבינים את השפעת השירות הצבאי, אלא זה קורה בקבוצת הגיל הזאת גם כשלא מתגייסים לצה"ל.

סלמאן זרקא: זה קורה גם מחוץ למסגרת הצבאית בגיל הזה.

סלמאן זרקא: בשנה שעברה עשינו פיילוט בבית ספר אחד בלבד.

סלמאן זרקא: לא בדקנו לפני ואחרי אם חל שינוי, לפחות מבחינת הידע העמדה וההתנהגות.

סלמאן זרקא: השנה אנחנו כן בודקים, בבתי הספר האחרים שמשתתפים בפרויקט.

סלמאן זרקא: טרם סיימנו את הבדיקה.

סלמאן זרקא: אנחנו בודקים את המצב לפני ואחרי, ואנחנו מקווים שנוכל להראות שינוי מספרי.

סלמאן זרקא: אנחנו מקווים שבסוף נוכיח, גם מבחינה מדעית, שזה משתלם.

סלמאן זרקא: עם זאת, צריך לייצר אווירה חיובית נגד עישון.

סלמאן זרקא: אנחנו רוצים שהלא מעשן יהיה הנורמטיבי, ולא המעשן.

סלמאן זרקא: אני חושב שכל מה שעושים בתחום החוקים והאיסורים בא בהחלט לענות על המסגרת הזאת, שמי שרוצה לעשן, שירד מבניין הרמטכ"ל, מהקומה ה-16, ויעשן בחניה למטה, בפינת העישון.

סלמאן זרקא: לא להיפך, שמי שרוצה לנשום אוויר נקי ירד למטה.

סלמאן זרקא: צריך להפוך את האיזון.

סלמאן זרקא: צריך לייצר אווירה מסוימת.

סלמאן זרקא: להבדיל מסוגיות של ביטחון שדה, בנושא העישון כל המרבה לדבר ולהסביר רק תורם ליצירת האווירה החיובית.

סלמאן זרקא: כאיש בריאות הציבור אני מקווה שאולי בעוד 20 שנה יהיה אפשר לומר שיש גן שאם נוגעים בו אנשים לא יעשנו.

סלמאן זרקא: אני כנראה אופטימי מדי, וזה לא יקרה.

סלמאן זרקא: ההסברה היא לחם חוקנו, וזה מה שצריך לעשות.

סלמאן זרקא: חיילים בגיל 18, עוד לא נופל להם האסימון שיש להיגמל מעישון.

סלמאן זרקא: המוטיב הזה איננו.

סלמאן זרקא: חייל בן 18 לא ירצה להיגמל מעישון.

סלמאן זרקא: להבדיל, אנשי הקבע, שנשארים במערכת הצבאית, כן עוברים את השלב הזה בגילים המאוחרים יותר.

סלמאן זרקא: ד"ר בר זאב יכולה לספר על כך.

שאול יהלום: אמרת שכשנכנסים לצבא יש 32% מעשנים וכשיוצאים יש 42% מעשנים.

שאול יהלום: האם פילחתם את האוכלוסייה לחוגרים ולקצינים?

שאול יהלום: אפשר לפלח גם לפי מקומות מגורים, למשל, אבל אני שואל בעיקר על הפילוח הזה.

שאול יהלום: כי אם גם קצינים מעשנים, הרי יש לכם בצבא קודים צבאיים לקצינים, ואולי צריך לומר שמצפים מקצין שייתן דוגמה, מבחינת ההתנהגות וגם מהבחינה הזאת.

שאול יהלום: כמו שמצפים מקצין שלבושו יהיה מסודר יותר ושהשפה שלו תהיה אחרת, שגם לא יעשן, שיוכיח לפקודיו שלא מעשנים.

שאול יהלום: גם בעניין הזה השתמשתם?

סלמאן זרקא: זו נקודה מאוד מהותית וחשובה.

סלמאן זרקא: אנחנו רואים בקצין מרכיב מחנך וערכי.

סלמאן זרקא: להבנתי, בחברה הישראלית טרם שמנו את דגל הערכיות בנושא זה.

סלמאן זרקא: טרם הסברנו שמי שמחזיק סיגריה הוא פחות ערכי.

סלמאן זרקא: כפי שציין חבר הכנסת שלגי, העמדה שמתגבשת בחיל רפואה היא שאנחנו תומכים במלחמה במרכיב הזה.

סלמאן זרקא: היום מספיק שיושב-ראש הישיבה מחליט שמעשנים, ואיש לא יתנגד.

סלמאן זרקא: כולם יעשנו בישיבה, ואין בעיה.

סלמאן זרקא: כך עולה כמות המעשנים הפסיביים או הביישנים.

סלמאן זרקא: גם במערכת האזרחית טרם שמנו על זה את הדגל הערכי, אבל אנחנו רוצים להניף את דגל הכשירות.

סלמאן זרקא: כלובשי מדים אנחנו רוצים לבוא לתיכונים ולומר שאנחנו רוצים שהמתגייסים ליחידות המיוחדות יהיו בלי סיגריה.

סלמאן זרקא: אנחנו רוצים לעשות את זה, אולי בשנה הבאה נבוא לכאן ונציג מרכיבים נוספים של העשייה.

סלמאן זרקא: רוצה לומר משהו על גמילה מעישון: במקומות שזה כבר בשל, כשהאסימון כבר יורד, בקרב אנשי הקבע, אנחנו מקיימים סדנאות גמילה.

סלמאן זרקא: בשנתיים האחרונות גמלנו 120 איש.

סלמאן זרקא: בטווח הקצר יש לנו הצלחה של כ-90% אחוז.

סלמאן זרקא: בטווח של שנה מדובר בכ-50%, כנראה.

סלמאן זרקא: טרם סיכמנו את הנתונים.

סלמאן זרקא: ידנו נטויה.

ענת שבתאי: בהקשר של השקעת משאבים בנושא של מניעת עישון, מכל העבודות שנעשו בעולם אין ספק שהכיוון המתחייב הוא דווקא המניעה.

ענת שבתאי: כמו שהזכירה גב' זיו, הטיפול במחלות ובנזקים של העישון בשלבים המאוחרים מצריך הרבה מאוד משאבים, ואם משקיעים אותם נכון, אפשר לקצור את הפירות דווקא בשלבים של המניעה.

ענת שבתאי: בהקשר של פעילויות בתי הספר, רציתי להוסיף שמכל העבודות שנעשו בעולם, וחלקן גם הצליחו להוכיח יעילות, בלי ספק מדובר על שילוב של כמה אסטרטגיות, לאו דווקא אסטרטגיות חינוכיות.

ענת שבתאי: יש צורך בחבירה יחד של חקיקה, יצירת סביבות בריאות, הפיכה של בתי ספר לנקיים מעישון.

ענת שבתאי: זה נושא שצריך לעבוד עליו ולפתח אותו.

ענת שבתאי: יש ועדה שבה נציגים של משרד החינוך ומשרד הבריאות, שפיתחה יוזמה בכיוון זה – הפיכת בתי הספר לנקיים מעישון.

ענת שבתאי: בעיקר יש לשים את הנושא על סדר היום, ולעשות אותו למרכיב שגם בתי הספר יתחייבו לטפל בו.

שאול יהלום: יש לכם סקר כמה רופאים מעשנים, כמה אחיות מעשנות?

ענת שבתאי: יש כמה סקרים שנעשו לאורך השנים.

ענת שבתאי: אני לא זוכרת לצטט את הנתונים המדויקים, יש כמה עבודות.

שאול יהלום: אנחנו רוצים לשמוע.

ענת שבתאי: אצל רופאים זה כ-20%.

שוש גן נוי: זה מחקר מלפני 20 שנה.

ליאורה ולינסקי: אצל אחיות זה יותר גבוה.

שוש גן נוי: זה גבוה מהממוצע.

שוש גן נוי: לגבי היעילות, כמו שגב' שבתאי אמרה, צריך שילוב וצריך גם פרסום.

שוש גן נוי: זה דבר מאוד חשוב, זה גורם משמעותי בהפחתת עישון.

שוש גן נוי: לגבי ממדי העישון בקרב בני נוער, הסקר של הראל הראה לראשונה שיש ירידה במעשנים הקבועים בקרב בנים מכיתות ו'-י"א.

שוש גן נוי: אבל בקרב נערות אנחנו רואים עלייה, במיוחד בכיתות י'.

שוש גן נוי: אפשר להתמקד בקבוצות יעד בעייתיות.

שאול יהלום: אולי זאת הסיבה לירידה בקרב הבנים: כבר לא היו סיגריות בקיוסק, כי הבנות קנו.

שוש גן נוי: אגב, זו מגמה בעולם: יותר נשים ונערות מעשנות.

שוש גן נוי: יש מדינות שבהן יש יותר נשים מעשנות מגברים.

מירי זיו: לא במקרה.

מירי זיו: יצא מחקר שהראה שחברות הסיגריות, כמו תמיד, בצורה מתוחכמת, עובדות על הדימויים שמדברים לנשים: סיגריות דקיקות, כי הנשים רוצות לרדת במשקל.

מירי זיו: נותנים את הדימוי שזאת הדרך היחידה לרדת במשקל.

שאול יהלום: זה לא היה לפני חמש שנים?

ענת שבתאי: זה היה, זה מתמשך ומתרחב.

שוש גן נוי: הן עושות זאת כי הן חושבות שהן ירזו, אבל מחקרים שיצאו בחודש האחרון מראים שזה ממש לא נכון.

שוש גן נוי: לכן הפרסום הוא אמצעי רב עוצמה, וצריך להפחית אותו.

שוש גן נוי: אם ישראל תאשרר את האמנה, אנחנו מקווים שנוכל להשלים איסור פרסום מוחלט של סיגריות, וגם איסור של שיטות שיווק מתוחכמות.

שוש גן נוי: בהחלט צריך לפעל יותר בבתי הספר, יש מחקרים שמראים שהתוצאות הן כשיש שילוב.

שוש גן נוי: היום הנושא אינו נושא חובה במערכת הלימודים.

שוש גן נוי: ברגע שזה לא נושא שמתמשך, זה לא מצליח.

שוש גן נוי: אי-אפשר לעשות כאן "זבנג וגמרנו".

שוש גן נוי: צריך להתמיד בנושא לאורך השנים.

שאול יהלום: אולי ככל שהעניין אינו חובה, אלא התנדבותי יותר, הוא יותר חזק?

שוש גן נוי: נכון, אבל אז זה מתרכז בכמה בתי ספר, ששם עושים, מי שאכפת לו.

שוש גן נוי: אם זה היה חובה, זה אחר.

שוש גן נוי: זה צריך להיות רחב היקף.

שאול יהלום: זו המלצתך למערכת החינוך.

ליאורה ולינסקי: רציתי להוסיף: יותר ויותר אנחנו רואים בספרות שכל האמצעים של גמילה ומניעה בשלבים מאוחרים יותר לא עובדים במיוחד בקרב בני נוער.

ליאורה ולינסקי: ההמלצה החד-משמעית היא לעשות שינוי בראייה החברתית של העישון, כפי שהוזכר.

ליאורה ולינסקי: השינוי בראייה החברתית יכול לבוא רק אם תהיה אמירה חברתית ברחבי הארץ שעישון הוא דבר לא טוב ולא מקובל, לא בבית ספרנו.

ליאורה ולינסקי: אחת הדרכים לעשות זאת היא המסר שבאכיפת החוק בנושא עישון.

ליאורה ולינסקי: כל עוד רואים שיש חוקים ולא אוכפים אותם, כל עוד בני נוער יכולים לקנות סיגריה בודדת ליד בית הספר, זה כמו הורה שאומר שאסור לעשות משהו, אבל לא עושה כלום אם מפרים את דבריו.

ליאורה ולינסקי: זה מסר חברתי חזק מאוד.

ליאורה ולינסקי: עוד עניין אחד, לגבי בתי הספר.

ליאורה ולינסקי: היום בארגונים רפואיים ברחבי העולם ממליצים לשאול בני 9-10 אם הם מעשנים.

ליאורה ולינסקי: הראייה צריכה להיות רחבה, ולאו דווקא בבתי הספר תיכוניים.

ליאורה ולינסקי: הם מתחילים לעשן בגיל הזה.

שאול יהלום: מה אכפת לי?

שאול יהלום: אני מנהל בית ספר, אז אני שואל, אז מה?

ליאורה ולינסקי: ההנחיה היא שרופא צריך לשאול ילד בן 10 אם הוא מעשן.

ליאורה ולינסקי: זה הגיל שמתחילים לעשן.

שאול יהלום: אם אני הרופא ואני שומע שהילד מעשן, מה זה יעזור?

שאול יהלום: צריך גם להגיב.

ענת שבתאי: המחקרים מראים שגם רופא יכול להשפיע.

ענת שבתאי: המחקרים מראים שגם תגובות והערות של הרופאים עוזרות, לא רק מבתי הספר.

ענת שבתאי: זה יכול להשפיע על עישון צעירים, לא רק מסרים מבתי הספר, אלא גם מאנשי בריאות וחינוך.

שוש גן נוי: לתדהמתי נכנסתי לכנסת וקצינת משמר הכנסת, נדמה לי שבדרגת פקד, ישבה בתא ועישנה.

שוש גן נוי: וזה יום ללא עישון.

שאול יהלום: היא מעשנת פה ולא במשרד שלה.

שאול יהלום: טוב, אני חושב שהנושא מוצה.

שאול יהלום: אנחנו מברכים את כל העוסקים בנושא, מוקירים את כל מי שעוסקים בעניין בהתנדבות, כמו בתי הספר ומערכת החינוך.

שאול יהלום: אנחנו מאחלים לכל מי שעוסק בעניין שימשיכו בחוזק, באמונה, בנחישות – שנזכה להורדה גדולה יותר של השיעור ולהצלת חיים.

שאול יהלום: תודה רבה.

שאול יהלום: נצא לשלוש דקות הפסקה.

שאול יהלום: (הפסקה).

שאול יהלום: 2.

שאול יהלום: הצעת חוק הגבלת העישון במקומות ציבוריים (תיקון – סמכויות סדרן בית חולים), התשס"ד-2004 (פ/2662)

שאול יהלום: אני מחדש את הישיבה.

שאול יהלום: יש החוק עם שתי המחלוקות.

שאול יהלום: אני לא יודע אם נגיע להסדר היום.

שאול יהלום: העניין האחד הוא מי יכול להיות סדרן עישון בבתי חולים.

שאול יהלום: העניין השני הוא יצירת הקרן שתעזור לכל הנושאים האלה.

שאול יהלום: מאחר שאנחנו באווירה טובה של יום ללא עישון, אני מציע שנאשר את החוק, וכל המחלוקות יידונו לעומק, לקראת הקריאה השנייה והשלישית.

שאול יהלום: אני מצהיר על כך.

שאול יהלום: אז נוכל לדון בעניין.

שאול יהלום: אני מניח שלא נגמור את העניין היום.

שאול יהלום: צריך לשבת על זה בצורה מאוד רצינית, גם על נושא עובדי המדינה וגם על נושא הקרן.

שוש גן נוי: אם יש לנו הערות לנוסח, הן יידונו בישיבה הבאה?

שאול יהלום: האם מדובר בטעות במילה או באות?

שאול יהלום: אם לא, נדון בכך לפני קריאה שנייה ושלישית.

שאול יהלום: עוד מישהו רוצה להעיר?

שאול יהלום: אם כן, נאשר את החוק לקריאה ראשונה.

שאול יהלום: אני מודיע בזה שכל המחלוקות ילובנו בצורה עמוקה מאוד, פרטנית, בדיון לפני קריאה שנייה ושלישית.

קרן גלאון: הייתי מציעה שייעשה דיון מהותי בסוגיית עובד ציבור.

קרן גלאון: אנחנו רואים בזה סוגייה מאוד מהותית וחשובה ביישום החוק, וגם פתח לתקדימים אחרים.

שאול יהלום: אני מקבל.

שאול יהלום: אני מאשר את החוק לקריאה ראשונה.

שאול יהלום: לקראת קריאה שנייה שלישית נדון בכל הבעיות כולל בקשת נציגת המשרד לביטחון פנים.

שאול יהלום: תודה.