הוועדה לקידום מעמד האישה, כנסת 16, פרוטוקול מספר 7, 2003-04-14 00:00

גילה גמליאל: בוקר טוב, אני פותחת את הישיבה.

גילה גמליאל: חה"כ אילן שלגי, יו"ר ועדת החינוך, ואני ננהל את הישיבה הזאת.

גילה גמליאל: החלטנו לקיים את הישיבה כאן לא במקרה.

גילה גמליאל: היום התכנסה כאן ישיבה של ההתאחדות בנושא של ליגת הנשים, ועוד מעט נקבל את כל ההצעות האופרטיביות מצדם, נשמע את כל הצדדים, ונקבל החלטות.

גילה גמליאל: אני רוצה לברך את חה"כ זהבה גלאון על הגשת הנושא בהצעה לסדר יום, והיא גם תציג אותו, אבל לפני כן, חה"כ שלגי יגיד מספר מילים.

אילן שלגי: שלום לכולם.

אילן שלגי: אני פה היום בשני כובעים.

אילן שלגי: זאת ישיבה משותפת לוועדה לקידום מעמד האישה, בראשות חה"כ גמליאל ולוועדת החינוך, התרבות והספור בראשותי.

אילן שלגי: בכובע השני אני חבר בוועדה לקידום מעמד האישה.

אילן שלגי: אני מאלה שחושבים שצריך להגיע לשוויון בכל תחום, לסייע לנשים ראויות להתקדם, גם במעשים, לא רק בדיבורים.

אילן שלגי: אני יודע שבתחום הספורט הנשים בדרך כלל, מקופחות בתקציבים וגם בתשומת הלב.

אילן שלגי: אני משוכנע שגם בכדורגל צריך לסייע ולקדם את נושא מעורבות הנשים.

אילן שלגי: אשמח מאוד אם מישהו, בפורום הזה או בפורום אחר, יידע לספר לי מתי בספורט השחמט תפסיק להיות הפרדה.

אילן שלגי: אם אנחנו מדברים על שוויון, ואני משוכנע שיש שוויון, מדוע ההפרדה?

אילן שלגי: האם אנחנו, הגברים, נחותים?

אילן שלגי: האם אנחנו לא ראויים לשחק שחמט עם נשים, באותן ליגות ובאותם פורומים?

אילן שלגי: נדמה לי שבברידג' משחקים יחד.

אילן שלגי: גם אני מצטרף לברכות לכל אלה שעושים ולוקחים חלק בעשייה.

אילן שלגי: בכדורגל בכלל, ובספורט הנשים בפרט.

אילן שלגי: חה"כ גמליאל תמשי לנהל את הישיבה.

גילה גמליאל: עיתוי קיום הישיבה יומיים לפני פסח, לא נקבע סתם, אלא במטרה ברורה לקבוע אמירה שנשים משחקות כדורגל, ערב חג הפסח בצורה חד-משמעית.

גילה גמליאל: חה"כ גלאון תציג בקצרה את הנושא, יש כאן כדורגלניות: גברת ברחולץ, גברת יחס והגברת ראובן שהיא יו"ר הפועל באר שבע.

גילה גמליאל: יש פה נציגות נכבדת מהדרום.

זהבה גלאון: בוקר טוב לכולם.

זהבה גלאון: אני מודה לך מאוד, יו"ר הוועדה חה"כ גמליאל, על זימון הדיון.

זהבה גלאון: פניתי אלייך בעקבות פניה אליי של הכדורגלניות מבאר שבע שיושבות כאן.

זהבה גלאון: הן פנו אלי במכתב S.O.S מתוך חשש שיהיה קיצוץ בתקציב העלוב גם כך, שניתן לקבוצות הכדורגל.

זהבה גלאון: במסמך שמונח על שולחן הוועדה, הנתונים שנגלו לעיניי הרבה יותר חמורים ממה ששיערתי, ואני מוטרדת.

זהבה גלאון: לכאורה, אנחנו מדברים על שוויון, ושצריך לעשות כל מאמץ, אין התייחסות מפלה.

זהבה גלאון: אני רוצה לקבוע שקודם כל מדובר בהתייחסות מפלה לליגת הנשים בכדורגל, הן מבחינת התקציבים שניתנים על ידי משרד החינוך, התרבות והספורט, והן על ידי התאחדות הכדורגל.

גברי לוי: התאחדות הכדורגל לא נותנת גם לגברים.

גברי לוי: זה מועצת ההימורים.

זהבה גלאון: בסדר, מועצת ההימורים.

זהבה גלאון: והן הרייטינג שמביא, כנראה, כדורגל נשים, הוא לא בשמיים.

זהבה גלאון: הטלוויזיה לא משדרת כדורגל נשים, מועצת ההימורים לא חושבת למשל, שקבוצות של נשים צריכות לזכות בתקצוב כמו שזוכות קבוצות של גברים, וכמובן, קבוצות של גברים ממומנות על ידי בעלים של קבוצה.

זהבה גלאון: אמנם שחקני כדורגל כמו ג'ובאני רוסו ממכבי חיפה וטל בנין מקבלים משכורות עתק על ידי מנהלי הקבוצות, אבל אם היו לוקחים רק משכורת אחת כזאת ומחלקים את זה בין כל קבוצות הכדורגל, לא היינו באים אליכם לעוד ישיבה.

זהבה גלאון: זה נכון שיש כאן שיקולים של מנהלי קבוצות, שיקולים של רייטינג.

זהבה גלאון: אני לא חושבת שהדיון היום צריך להיות דיון כלכלי.

זהבה גלאון: ההתייחסות לליגת הנשים בכדורגל לא יכולה להיות מהיבטים כלכליים.

זהבה גלאון: יתחילו להסביר לנו איך מועצת ההימורים מחלקת, ואיך ההכנסות מהטלוויזיה וכל הדברים האלה, אני לא חושבת שזה צריך להיות השיקול.

זהבה גלאון: הכדורגל הגברי – אצלנו בבית והדים את הפועל פתח-תקווה - אני רואה לפעמים את המשחקים, ואני רואה את האלימות בכדורגל גברים, וכמה משקיעים.

זהבה גלאון: לפחות בכדורגל נשים אין אלימות - -

גברי לוי: יש, יש.

זהבה גלאון: אל תעשה השוואה.

גברי לוי: אני ראיתי מכות בכדורגל נשים, בפתח-תקווה שלנו.

זהבה גלאון: אני רוצה שתצא מכאן תביעה לכל אותם גורמים מממנים שהשיקולים לא צריכים להיות שיקולים כלכליים, שצריכה להיות התייחסות רצינית ושידוד מערכות כולל בכל מה שנוגע להתייחסות לכדורגל הנשי.

זהבה גלאון: אני חושבת שזה הרבה כבוד, ואני חושבת שזה חלק ממאבק הרבה יותר רחב לקידומן של נשים ומקומות שנשים יכולות לתפוס בזירה הציבורית.

זהבה גלאון: אני מודה לכם מאוד.

גילה גמליאל: גברי לוי, יו"ר התאחדות הכדורגל יציג כאן את התוכנית.

גברי לוי: ישבנו כבר בהרבה מאוד ישיבות של חברות כנסת נכבדות, כאלה ואחרות, ותמיד מטים את הכיוונים ואז באמת לא יוצא מזה שום דבר.

גברי לוי: 5 שנים ישבו כאן: יעל דיין, נעמי בלומנטל.

גדעון סער: שלא תטעה לחשוב, אדוני היו"ר, שהטענות הן רק טענות של חברות כנסת.

גדעון סער: ממה שאמרת עד עכשיו ניתן היה להבין שאתה סבור שהטענות הן רק מצד חברות הכנסת.

גברי לוי: אדוני הנכבד, אני לא יושב פה על כסא הנאשמים, כך שאני לא חושב כלום.

גדעון סער: אבל אתה אומר: "חברות כנסת נכבדות".

גברי לוי: אז היו חברות כנסת נכבדות.

גברי לוי: מה שאמרתי זה בדיוק נכון.

גברי לוי: אמרתי שישבתי בישיבות עם חברות כנסת נכבדות, לא ישבו חברי כנסת נכבדים באותו זמן.

גברי לוי: עכשיו אני שמח שיש גם חברי כנסת נכבדים.

גברי לוי: זה לא היה טרוניה, אלא הטרוניה היא שכשנגמרת הישיבה אין לזה המשכיות, זו הבעיה, הרי כולנו רוצים אותו דבר.

גברי לוי: לעצם העניין: בלי כסף לא יהיה כדורגל נשים, ולא יעזור שום דבר.

גברי לוי: הכסף מדבר בכל דבר.

גברי לוי: אם שחקן מקבל 600,000 דולר, אז לוני איציקוביץ, מהבנק שלו רוצה לתת לו 600,000, זה לא עניין שלי, ולא של אף אחד.

גברי לוי: זה לא מהקהילה.

גברי לוי: איך עושים כדורגל נשים, זו בעיה, נתחיל מהתחלה.

גברי לוי: הקמנו נבחרת נשים.

מיכל כפרי: אתם חויבתם להקים ליגת נשים.

גברי לוי: אני לא יודע מאיפה את המצאת את זה, זה פשוט לא נכון.

גברי לוי: לא חויבנו לעשות כלום בזמן שעשינו את זה.

גלעד ארדן: זו החלטה של אופ"א מ-97'.

גלעד ארדן: זה כתוב במסמך הממ"מ של הכנסת.

גברי לוי: הם אולי כתבו, אבל לא בטוח שהם יודעים.

גברי לוי: אנחנו לא הוכרחנו.

גברי לוי: אתם יכולים לקבל את זה, ואתם יכולים לא להסכים – זה בסדר, אבל אף אחד לא חייב אותי אף פעם להקים כדורגל נשים.

גברי לוי: אנחנו רצינו להקים כדורגל נשים, זה קשה להקים, עשינו נבחרת.

גברי לוי: הקמנו נבחרת נשים שקיבלה 14:0 נגד פולין.

גברי לוי: אבל, הקמנו איזשהו צוות של שחקניות, ומזה אמרנו שנקים ליגה.

גברי לוי: זה לא קל להקים ליגה ועשינו את זה די מהיר, אפילו די פרטצ'י.

גברי לוי: מי שרצה הקים קבוצה, העיקר להקים קבוצות, ויצא ליגה לא כל כך טובה.

גברי לוי: מועצת ההימורים – יש לנו מלחמה אתם כבר הרבה זמן על תקציב הנשים.

גברי לוי: היה דו"ח בן דרור שקבע שנשים צריכות לקבל כמו גברים.

גברי לוי: לא ביקשנו אף פעם שיקבלו כמו ליגת על.

גברי לוי: ביקשנו לקבל כמו ליגה א' או ליגה ארצית, והעדפה מתקנת של 10%, כפי שקבע אז בן דרור.

גברי לוי: סיכמנו את זה עם חברות הכנסת ועם מר בראון, בישיבה בה הודיע לנו שהוא הולך להעלות את זה.

גברי לוי: הכל סוכם, אבל לא הגיע מעולם למועצה, לא קוים מעולם, לא קבלנו שום דבר.

גברי לוי: קבלנו איזה 100,000 שקל שנה אחת.

גברי לוי: יש סיכומים בכתב על הנושא הזה.

גברי לוי: השנה, באופן פתאומי, הוחלט שקבוצה מקבלת 1,300 לחודש.

גברי לוי: זאת אומרת שזה לא משלם אפילו את האוטובוס כדי לנסוע למשחק.

גברי לוי: אין מי שישלם, אפילו יענקל'ה שחר שהשקיע 700,000 לקבוצה, אמר שכבר הפסיד 80 מיליון, והוא סוגר את הקבוצה.

גברי לוי: היום צריך לשכנע אותו.

גברי לוי: ישבנו היום בישיבה החלטנו לקחת את זה כאחריות לאומית לבסס את כדורגל הנשים בצורה רצינית משנה הבאה בליגה.

גברי לוי: יש לנו תוכנית, שאם מר רוני שניידר ירצה, יספר עליה.

גברי לוי: הוא מאמן הנבחרת, הוא יספר על תוכנית המסגרת – אני לא יכול להישאר פה – אני חושב שתוכנית מסגרת זו תביא אותנו למצב שנתחיל כדורגל טוב.

גברי לוי: זה יכריח את מועצת ההימורים לתת לנו סכומי כסף, שעומדים בסביבות 150,000, 200,000 שקל לשנה לקבוצה.

גברי לוי: התאחדות הכדורגל, באופן יוצא דופן, תיקח מכספה היא ותיתן לליגת הנשים.

גילה גמליאל: כמה?

גברי לוי: אני לא יכול להגיד לך כמה, אבל גם אנחנו נעזור.

גברי לוי: את צריכה להבין שלהתאחדות לכדורגל אין כסף, הכסף הוא אצל הקבוצות, אבל נמצא את הדרך.

גברי לוי: נקים צוות שיווק מיוחד שישווק כל קבוצה וקבוצה לאיזשהו ספונסר, שגם הוא ייתן איזה 100,000, 200,000 שקל לשנה.

גברי לוי: זה אפשרי, כדי להקים קבוצה שהתקציב יהיה 300,000, 400,000.

גברי לוי: אנחנו עומדים על זה שזה יהיה חובבני.

גברי לוי: עשינו בדיקה שב-10 מדינות אף אחד לא מקבל כסף, חוץ מהוצאות נסיעה.

גברי לוי: פה עשו טעות ומיד התחילו לשלם לשחקניות משכורות, ואז זה הגיע לסכומים שאי אפשר לעמוד בהם.

גדעון סער: איפה יש ליגה מקצועית בעולם?

גברי לוי: רק בארצות הברית.

גברי לוי: ברוב ארצות אירופה זה חובבני, תמורת הוצאות נסיעה.

גברי לוי: בסופו של דבר המבחן הוא שזה יעניין את הקהל.

גברי לוי: נוסף לזה, ההתאחדות לכדורגל, מצידה, תבצע צילומים של משחקים, מה שהטלוויזיה הכללית לא מוכנה לשדר כי זה לא מעניין אף אחד.

רשף חן: יש דרך לחייב אותם?

גברי לוי: לא.

גברי לוי: תעבירו את זה שכדורגל נשים זה יצירת מקור, ואז כולם ישדרו את זה.

גברי לוי: אנחנו מתכוננים לקחת את העניין ברצינות.

גברי לוי: אני, כיו"ר התאחדות הכדורגל, מעמיד את עצמי יחד עם יו"ר ועדת הליגה לנשים, בראש הפירמידה הזאת כדי לדחוף את העניין, כדי שתהיה לנו ליגת נשים.

גברי לוי: אנחנו נחלק את זה בין ליגת בתי ספר לנערות, בחודשים מסוימים, לבין ליגת בוגרות בחודשים אחרים, וגם נטפח את הנבחרת - אנחנו כבר מטפחים אותה – וננסה להגיע.

גברי לוי: אתם צריכים לעזור לנו לדאוג שגם מועצת ההימורים וגם מקומות אחרים לא יקפחו את כדורגל הנשים, וייתנו להם לא יותר ממה שהובטח לפני 3, 4 שנים.

גברי לוי: זה מה שאתם צריכים לעשות, זה העיקר.

גברי לוי: מפני שכמו שאמרתי קודם – ואני לא אומר את זה בשביל לפגוע – אחרי שגומרים את הישיבה לכל אחד יש עיסוקים אחרים, ושוכח.

גברי לוי: קבלתי הבטחה מיומטוב סמיה שהדבר הראשון שהוא עושה, בישיבה הראשונה שהוא מנהל, כדורגל הנשים יהיה על הפרק.

גברי לוי: עד עכשיו זה לא היה.

גברי לוי: במדינה הזאת צריך ללחוץ, אין מה לעשות.

גברי לוי: אני מודה לכם, ואני שמח לארח אתכם, ואשמח לארח אתכם תמיד.

גילה גמליאל: תודה לך.

גילה גמליאל: עו"ד ציונה קניג-יאיר, מנהלת הלשכה המשפטית בשדולת הנשים רצתה לומר כמה מילים, אני רוצה שתשמע אותן.

גילה גמליאל: בבקשה.

ציונה קניג יאיר: בוקר טוב.

ציונה קניג יאיר: אני מודה ליו"ר הוועדה שהזמינה אותי לכאן.

ציונה קניג יאיר: אני רוצה להתייחס לא לפן התקציבי, אלא לדברים שאני חושבת שהם הרבה יותר בסיסיים.

ציונה קניג יאיר: אני מתייחסת לייצוג הולם בהתאחדות הכדורגל.

ציונה קניג יאיר: לידיעת כולכם, ישנה תביעה תלויה ועומדת נגד התאחדות הכדורגל, בדיוק בנושא הזה של ייצוג הולם בהתאחדות, והעדפה מתקנת.

ציונה קניג יאיר: עד כמה שאני יודעת, מר לוי, לא הסכמתם לצעדים שביקשנו בתביעה, ולכן אני רואה שהדיון הזה צריך להיות לפני הדיון הכלכלי, ואני אפרט.

ציונה קניג יאיר: קבוצת הנשים מקבלת מספר קולות פחות משל ליגת הגברים.

ציונה קניג יאיר: היא נקראת "הליגה הלאומית לנשים", יחד עם זאת מספר הקולות הוא מספר נמוך, והוא עמד על קול אחד, לעומת 20 קולות של הליגה הלאומית של הגברים.

גברי לוי: של מכבי חיפה.

ציונה קניג יאיר: כאשר פנינו לבית הדין העליון, קבלנו 10 נקודות באמתלה שמדובר בהעדפה מתקנת.

ציונה קניג יאיר: עם הבקשה הזו אנחנו מתדיינות עכשיו בבית המשפט המחוזי.

ציונה קניג יאיר: בית המשפט המחוזי קבע שיש עניין בתביעה, לכן אנחנו ממשיכים, יחד עם זאת לא ראיתי נכונות של התאחדות הכדורגל להסכים לבקשה הזו.

ציונה קניג יאיר: אני חושבת שמדובר בבקשה בסיסית - -

גברי לוי: אבל לא מסכימים לזה, ואני אסביר גם למה, מפני שכדורגל נשים זה כדוגל חובב, הוא לא כדורגל מקצועני.

גברי לוי: את לא יכולה לבקש שכדורגל נשים חובב יקבל את אותן נקודות שיש למכבי חיפה ומכבי תל-אביב.

גברי לוי: אנחנו שמים אותם כחובב בליגה א'.

גברי לוי: ליגה א', יש עוד פחות נקודות.

גברי לוי: למעשה, רצו לתת להם 5 נקודות, אנחנו - אני וחברים אחרים בהתאחדות – אמרנו ש-5 זה לא מספיק, וניתן להם 10 נקודות בשלב ראשון.

גברי לוי: מרגע שהענף יתקדם, תוך כמה שנים, ויהיה ליגה אחת, שניה ושלישית, הם יקבלו כמו כולם, בכלל אין ויכוח בזה.

גברי לוי: דרך אגב, זה בתקנון.

גברי לוי: אבל באמת, צריך יועץ משפטי בשביל זה, לא אני.

ציונה קניג יאיר: אני לא רוצה להיכנס לטענות המשפטיות, אני רוצה להגיד שני דברים.

ציונה קניג יאיר: קודם כל, אם מה שאתה אומר נכון, אין סיבה שלא היו מוזמנות נשים לאסיפה הכללית במשך השנים האחרונות.

גברי לוי: למה את אומרת דברים לא נכונים?

גברי לוי: יש לנו 4 נשים שהן מוזמנות קבועות להנהלת התאחדות הכדורגל.

ציונה קניג יאיר: אתה לא נותן לי לסיים משפט, זה לא מכובד.

ציונה קניג יאיר: כמה נשים יושבות בהנהלת התאחדות הכדורגל?

ציונה קניג יאיר: שתי משקיפות, נכון?

ציונה קניג יאיר: משוללות כל כוח השפעה וסמכות.

גברי לוי: כמה קבוצות כדורגל נשים יש?

מיכאל רצון: 13.

גברי לוי: כמה קבוצות כדורגל גברים יש?

גברי לוי: 900.

גברי לוי: אז את רוצה שתהיה להם אותה הכמות של ה-900?

גברי לוי: אבל זה ויכוח משפטי, אני לא רוצה להיכנס.

ציונה קניג יאיר: זה גם ויכוח ציבורי, לא רק משפטי.

גברי לוי: לצערי הרב, אני לא מסכים אתך.

גילה גמליאל: אני גם לא מסכימה שיתנהלו כאן ויכוחים, זה לא עצם הדיון.

ציונה קניג יאיר: היו לי 3 נקודות להבהיר, ואני אפילו לא סיימתי את הראשונה.

גילה גמליאל: עו"ד קניג-יאיר, אני מבקשת שמה שנמצא בדיון בבית משפט, אם רוצים להציג את זה כאן, זה חשוב לידיעה, ובואי נתקדם.

ציונה קניג יאיר: חשוב לי להבהיר שהדברים מתחילים מלמטה.

ציונה קניג יאיר: אומרים שברגע שהקבוצות תתקדמנה, נעניק יותר תקציבים, ויותר מקומות בהנהלה לנשים.

ציונה קניג יאיר: נקודת המוצא שלי שונה לגמרי.

ציונה קניג יאיר: קודם כל, נציב נשים בהנהלה בעמדות כוח והשפעה, ניתן להן את הזכות להחליט, ולאחר מכן עתיד הכדורגל אולי ישתנה.

ציונה קניג יאיר: זאת אומרת שאם נעשה את הדברים ככה – וזה נעשה בכל מדינת ישראל, הן במשרדי הממשלה, והיום אנחנו ערות לזה שיש 3 מנכ"ליות במשרדי הממשלה - זה ייעשה קודם כל בדרגים הבכירים, ואחר כך זה משתלשל למטה.

ציונה קניג יאיר: אם יש 2 או 3 משקיפות בהנהלה שהן משוללות כל כוח השפעה, וכל כוח החלטה, בוודאי שעתיד הכדורגל, מבחינת הנשים, לא ישתפר.

ציונה קניג יאיר: אני מבקשת קודם כל שיהיה ייצוג הולם בהנהלה.

גברי לוי: אני חושב שכדורגל לא מעניין אותך, מעניין אותך רק שיהיו אנשים בהנהלה.

גברי לוי: אני חולק על דעתך, אני בעד נשים.

גברי לוי: אני זה שהכנסתי את 3 הנשים האלה, אני, באופן שרירותי.

ציונה קניג יאיר: כמה חברי הנהלה יש?

גברי לוי: אני לא נכנס כרגע לויכוחים כמה יש, ואיך הם נבחרים.

גברי לוי: כולם נבחרים, לא ממנים אף אחד.

רשף חן: למה חברי ההנהלה צריכים להיות גברים, הכדורגל לא מעניין נשים?

גברי לוי: זה מה שהאסיפה הכללית בחרה, אדוני.

גברי לוי: כאשר תהיה אסיפה כללית שיהיו בה גם 8 קבוצות נשים, תציע את עצמה – גם סטרשנוב הציע שכל אחד יכול להציע את עצמו – ותיבחר.

גברי לוי: אתה אומר: לא, לא נבחר, נשים אנחנו נמנה.

גברי לוי: אתה יודע מה, גם לזה אני מסכים.

גברי לוי: אני לא יכול ללכת אחורה.

גברי לוי: באסיפה הכללית הבאה יהיו נשים בהנהלה.

גילה גמליאל: נאמרה פה אמירה, שבאסיפה הכללית - -

גברי לוי: יהיו נשים בהנהלה, או במינויים או בבחירות.

גברי לוי: אם לא יבחרו, ימנו.

גברי לוי: אין שום ספק.

גברי לוי: אני לא נגד זה, אני נגד התביעות שלך בצורה אחרת.

ציונה קניג יאיר: מתי הבחירות הבאות?

גברי לוי: בעוד שנתיים.

גברי לוי: יש אסיפה שלא מן המניין באוגוסט, ואפשר לבקש באסיפה הזאת לצרף נשים.

גילה גמליאל: אני חושבת שמה שנאמר לנו על ידי מר לוי זו בשורה מצוינת, והישג נכבד, שבאסיפה שלא מן המניין, שתתקיים באוגוסט או ספטמבר, תיבחרנה נשים להתאחדות.

גילה גמליאל: אני רוצה להודות לך על הבשורה הזאת.

אילן שלגי: מר לוי, גם אם רוב הטיעונים שלך נשמעים לי נכונים, אני בכל זאת רוצה למחות על הטון.

אילן שלגי: אנחנו היום אורחים שלך, אז בכל זאת.

אילן שלגי: מדברת פה גברת, עורכת דין, אתה קוטע אותה, לא נותן לה לדבר, אומר לה שמעניין אותה זה ולא מעניין אותה זה.

אילן שלגי: אני חושב שאפשר היה – בייחוד כאשר אנחנו אורחים אצלך – קצת לתת יותר כבוד, בעיקר לגברת שמדברת.

אבי צודקביץ: מר לוי, למה אתה הולך באמצע הישיבה?

אבי צודקביץ: כדורגל הנשים עומד על כרעי תרנגולת ואתה עוזב באמצע הישיבה?

גברי לוי: יש לי עוד ישיבה עכשיו.

גברי לוי: הכדורגל לא עומד כרעי תרנגולת, היום בבוקר היו החלטות טובות מאוד, הזכרתי אותן, אולי לא שמעת.

גברי לוי: כדורגל נשים יהיה מעולה בשנה הבאה, לקחתי את זה על ראשי, כיו"ר ההתאחדות לכדורגל, אישית.

גברי לוי: אני מצטער שאני עוזב, אבל קבעתי מראש - לפני שידעתי על הפגישה הזאת - פגישה אחרת עם כל קבוצות הכדורגל.

גברי לוי: הם יושבים ומחכים לי מ-10:30, זה לא שאני רוצה, חס וחלילה - - ויש לנו שעה אחרי זה, ישיבת הנהלה.

גברי לוי: מנכ"ל ההתאחדות נמצא פה, והוא יכול להסביר.

ציונה קניג יאיר: רציתי להביא לידיעת היושבים פה, שבקדנציה הקודמת של הכנסת, הנחנו על שולחן הכנסת הצעת חוק, חוק הספורט – שדולת הנשים בישראל יחד עם העמותה לקידום נשים בספורט.

ציונה קניג יאיר: הצעת החוק לא עברה.

זהבה גלאון: הנחתי אותו מחדש.

ציונה קניג יאיר: חה"כ גלאון הניחה את ההצעה מחדש, ואני יוצאת בקריאה לכל חברי וחברות הכנסת להעביר את הצעת החוק הזו במהירות האפשרית.

גילה גמליאל: זה לייצוג הולם בספורט?

ציונה קניג יאיר: כן.

גילה גמליאל: ד"ר שוקי דקל, ראש מינהל הספורט במשרד החינוך, התרבות והספורט, בבקשה.

שוקי דקל: אני מברך על היוזמה לקיים את הדיון בנושא כדורגל נשים.

שוקי דקל: אני חושב שנעשה תהליך מאוד משמעותי בעצם זה שהנושא כבר על סדר היום.

שוקי דקל: אלה שיש להם עניין בנושא הכדורגל, זה הולך מכלל הכיוונים: גם ההתאחדות לכדורגל, גם החקיקה, גם ועדת סטרשנוב.

שוקי דקל: נדמה לי שהתהליכים מתקדמים, צריך קצת להתאזר בסבלנות.

שוקי דקל: אין ספק שהליגה שהייתה, כמו שהייתה לא יכולה להימשך.

שוקי דקל: זה לא היה ספורט, ה לא היה מאורגן, זה לא היה מסודר, אבל יצר משהו עובדתי.

שוקי דקל: את העניין הזה, אנחנו במשרד החינוך, התרבות והספורט מינהל הספורט, בשיתוף ההתאחדות לכדורגל, רוצים לעשות אותו ספורט לכל דבר.

שוקי דקל: יש בינינו שמאמינים שבכדורגל הנשים אולי נגיע פעם למונדיאל, מה שאנחנו לא מצליחים עם הגברים.

שוקי דקל: אנחנו רוצים נשימה ארוכה, וצעדה שתתחיל ממש עם אבני דרך מבוססות.

שוקי דקל: יושב כאן גם עו"ד אופיר כץ - -

גדעון סער: כיוון שרוב הנוכחים לא ממש מעורים, אולי אתה יכול לתת בקליפת אגוז את הקבוצות שקיימות, ואת הפעילות שקיימת היום בליגת הנשים.

שוקי דקל: אתה צודק.

שוקי דקל: חשבתי שצריך להתחיל בתמונת מצב, אני מתנצל, מכיוון שאני אצטרך באיזשהו שלב לעזוב, רציתי לשים כאן את העמדה המקצועית שלנו.

שוקי דקל: עו"ד אופיר כץ עומד בראש ועדה סטטוטורית ליד המועצה להימורים, והיא שקובעת את אמות המידה כיצד לחלק את הכסף, לא המועצה להימורים מחלקת.

שוקי דקל: הוא עמד בראש הוועדה כמעט 9 חודשים, עשו עבודה יוצאת מן הכלל.

שוקי דקל: לא כולנו בהסכמה והשלמה בכל נושא של ההמלצות, אבל ההמלצות הן לאורך כל הספורט, במיוחד נושא ספורט הנשים, הם עושים שדרוג מאוד משמעותי.

שוקי דקל: ההמלצות הן על שלוחן המועצה להימורים.

שוקי דקל: המועצה להימורים דנה בהן באופן מאוד אינטנסיבי, הקימה ועדות פנים.

שוקי דקל: יחד עם זה, מליאת המועצה הטילה עלי, כראש מינהל הספורט, להקים ועדה מיוחדת של אנשי מקצוע, שבה עשינו שדרוג של כמה דברים שקשורים באותה ועדה ראשונה, של איך לחלק את הכסף במועצה להימורים.

שוקי דקל: שדרוג – זה לחסום פרצות שנעשו בתהליך של כמה שנים, שנוצלו הכספים לא לשם הספורט, לא הגיעו ליעדם.

שוקי דקל: החיבור של שני הדברים האלה, אני חושב שהוא must, הוא על שולחן המועצה להימורים.

שוקי דקל: יש כמה שמצטטים – כמו שאמר מר לוי – שקבוצות הנשים מקבלות 1,300 ₪ לחודש.

שוקי דקל: עוד לא נקבעה האמירה כיצד יתוקצבו קבוצות הנשים בשנה הבאה.

שוקי דקל: כל הספורט עוד לא נקבע.

שוקי דקל: ההמלצות שלנו מוכנות, הן עברו גם את הטיפול המשפטי של המועצה להימורים, כי יש כמה אנשים נגף בדרך.

שוקי דקל: העניין צריך להיות שוויוני, ושקוף וכך הלאה.

שוקי דקל: אני יודע שהיום המועצה בשלה לעניין הזה.

שוקי דקל: זה יביא בשורה לספורט וישדרג בצורה מאוד משמעותית.

שוקי דקל: אני לא רוצה שתתפסו אותי במילה, אבל אם נאמץ את ההמלצות האלה במועצה להימורים, כמעט 150,000 ₪ תקבל קבוצת נשים בכדורגל, ואם היא תגייס עוד שני שליש, שזה מאותה הקבוצה, אותה עמותה וגם אותה רשות, יכולים להגיע להרבה מאוד כסף עליו אפשר לבסס את הכדורגל.

שוקי דקל: אבל צריך לזכור: לא תהיה קבוצת נשים בכדורגל בלא שתהיה קבוצת נערות.

שוקי דקל: אותה תשתית, שיהיה לזה בסיס, שעליה לעשות את האיתור של הילדות.

שוקי דקל: קבוצת נערות מבוססת זה צריך להיות must, תנאי, וכאן צריך להיות החיבור.

שוקי דקל: הנושא השני זה - מנכ"ל התאחדות לספורט בתי הספר, משה קוננסקי - שהחיבור צריך להיות של ההתאחדות לכדורגל, של קבוצות האם, עם ההתאחדות.

שוקי דקל: לא הכל כסף.

שוקי דקל: נאמר פה שבלי כסף לא יהיה.

שוקי דקל: נכון, זה חשוב, אבל לא הכל כסף.

שוקי דקל: הרבה מאוד זה עניין של חשיבה, של ניהול נכון.

שוקי דקל: החיבור עם התאחדות ספורט בתי הספר ייתן את התשתית שאליה יזרמו קבוצות מבוססות, קבוצות שתהיינה מקצועיות.

שוקי דקל: בתשובה לחה"כ סער שביקש לקבל תמונה, אני רוצה להתחיל ממשהו שלא ימצא חן בעיני אחרים.

שוקי דקל: בליגה המקרטעת הזאת יש קבוצה שעלתה 800,000 ₪ לשנה.

שוקי דקל: אין לנו ליגה, עוד בקושי יש קבוצה, וכבר משלמים לשחקניות.

שוקי דקל: זה לא ייתכן, זה לא בנוי נכון.

מיכאל רצון: מדובר על מכבי חיפה.

מיכאל רצון: יש 3 קבוצות בליגה שמשלמות שכר, כל היתר זה ללא שכר.

גילה גמליאל: תודה רבה לד"ר דקל.

גילה גמליאל: מר אייל ארד ביקש לדבר, בבקשה.

זהבה גלאון: איך זה שבדיוק היום, שאנחנו מקיימים את הישיבה, ההתאחדות לכדורגל התכנסה.

אייל ארד: את כדורגל הנשים יש לראות בהקשר הרחב יותר של המאמץ הגדול שההתאחדות עשתה.

אייל ארד: עכשיו עובדים על תוכנית יותר מקיפה וארוכת טווח, שבו הכדורגל, מדבר שמזוהה עם גברים בלבד, יהפוך לענף של ספורט משפחתי, לא רק ברמת העשייה אלא גם ברמת ההתעניינות.

אייל ארד: יש הסטיגמה שגברים רואים כדורגל, ונשים יושבות בחדר השני, וההתעניינות שולית.

אייל ארד: אם הנושא של הכדורגל יהיה דבר משפחתי, יש לזה השלכות רחבות מבחינת ההתאחדות כמי שאחראית על קידום הענף, גם בהיבט השיווקי של הגדלת בסיס ההכנסות, גם בהיבט הרחב של המלחמה בחלק מהתופעות המכוערות שדבקו בספורט, ובעיקר בכדורגל, כמו האלימות.

אייל ארד: אנחנו יודעים מניסיון שכשיש ילדים, משפחות, באצטדיון, גם אנשים שיש להם נטייה לאלימות מרסנים את עצמם.

אייל ארד: זה כמובן יאפשר לנשים כשחקניות וכפעילות בענף, מסלול כניסה לכדורגל, שהוא מסלול כניסה טבעי.

אייל ארד: היום, רוב הנשים שבאות לשחק כדורגל נתפסות בסביבתן הקרובה כיוצאות דופן.

אייל ארד: רוצים שהדבר הזה ייתפס כדבר טבעי ומובן מאליו.

מיכאל רצון: אנחנו לא ממש מסכימים, בתור מי שבאים מהשטח.

אייל ארד: כשהתחלתי ללוות את אחותי בספורט שנחשב כפורט גברי, אני זוכר את התופעות שלפני 20 שנה, אף אחד לא היה מוכן לתת לבנות בג'ודו סיכוי.

אייל ארד: אמרו שמכות זה עניין לבנים, מה פתאום בנות.

אייל ארד: אני זוכר את התגובה של הסביבה.

אייל ארד: כך גם כדורגל בהתחלה.

מיכאל רצון: פשוט תמונת המצב קפאה.

אייל ארד: אתן לכם נתונים.

אייל ארד: יש בארץ קצת יותר ממיליון אנשים שמגדירים את עצמם כאוהדי כדורגל, מתוכם 90%, כלומר 920,000, הם גברים.

אייל ארד: לפחות בסקר שאני מחזיק בידי, שלא נערך על ידי ההתאחות לכדורגל, זה המצב.

אייל ארד: זה מדבר על התעניינות, כשבוחנים את ההגעה לאצטדיונים, אנחנו מדברים על יחסים יותר נמוכים, למרות שיש קבוצות שבהן המצב מתחיל להשתנות - בעיקר בקבוצות הגדולות - מבחינת כמות האוהדים.

אייל ארד: שם אנחנו יכולים לראות שכ20% מרכישת כרטיסים היא של נשים.

אייל ארד: מי שהולך לאצטדיונים מרגיש את הדבר הזה, יש התקדמות בנושא הזה.

שלומית ניר טור: באירופה יש הרבה נשים שהולכות למשחקים.

שלומית ניר טור: זה רק עניין של תרבות.

שלומית ניר טור: אם זה קורה באירופה, זה יכול לקרות גם פה.

אייל ארד: אין ספק, אם ההתאחדות לא הייתה מאמינה שזה יכול לקרות בישראל, היא לא הייתה מתחילה בעניין.

אייל ארד: הולכים היום בתוכנית שההשקעה בקבוצות, שבאה מכל המקורות יחד, צריכה להיות בסדר גודל של מאות אלפי שקלים, השקעה במתקנים כדי להעמיד אותם על הרגליים צריכה להיות השקעה חד-פעמית לפחות של סדר גודל כזה.

אייל ארד: אם היינו מאמינים שאין סיכוי, בענף שבו ההשקעות הכספיות הן מאוד גדולות, לא היינו עושים את זה.

אייל ארד: אנחנו מאמינים שיש לקידום כדורגל הנשים ולתוכנית המקצועית שהוכנה על ידי מר רוני שניידר השפעה מבחינת קידום הענף בכלל.

אייל ארד: השפעה הן בצד המסחרי שלו, של הרחבת בסיס הקהל שיתעניין, יצפה, יבוא למשחקים - מי שמתעניין בכדורגל, מתעניין בכל האספקטים שלו - והן מבחינת הרצון שלנו שהפיכת הכדורגל לענף משפחתי תעזור לנו במאבק הקשה מאוד שאנחנו מנהלים לחיסול תופעות מכוערות של אלימות שיש בכדורגל.

אייל ארד: רק השבוע היינו צריכים להתמודד עם עוד התפרצות כזאת של אלימות.

אייל ארד: יש לנו מאבק קשה מאוד בגזענות.

אייל ארד: היכולת להפוך את זה לדבר משפחתי ממתנת, ויכולה לעזור לנו לחסל לחלוטין את התופעות השליליות שדבקות בשולי הענף.

אייל ארד: לכן, מבחינת ההתאחדות לכדורגל, הקידום של כדורגל נשים ושל כדורגל כענף משפחתי, הוא היום בעדיפות גבוהה מאוד במטרות שלנו של קידום הענף כולו.

גילה גמליאל: תודה.

גילה גמליאל: מאמן הנבחרת, מר רוני שניידר, יציג את התוכנית.

רותי בורשטיין: אני מבקשת להתייחס לדברים של ד"ר שוקי דקל לפני שהדיון ממשיך.

רותי בורשטיין: אני לא יודעת מה נאמר בהמלצות שהוגשו למועצת ההימורים, גם המספר של 150,000 שקל לקבוצה, לי לפחות, לא אומר כלום.

רותי בורשטיין: מה שהייתי רוצה לדעת זה איך עומד מימון קבוצת גברים לעומת קבוצה של נשים, כשאתה אומר את המספר 150,000 שקל.

רותי בורשטיין: דבר שני, אני חושבת שאם כוונותינו אמיתיות, לקדם את נושא כדורגל לנשים, ולא רק - כמו שאמרת, ד"ר דקל - לסגור פרצות שהיו בעבר, אז עד שלא נתנה הקמה של קבוצת נשים בכל מקום בו נפתחת קבוצת גברים, אנחנו רק נעגל פינות כל הזמן.

רותי בורשטיין: אם באמת רוצים לעשות קפיצת מדרגה ולתת דחיפה לכדורגל נשים, ולא רק מס שפתיים - כמו שמנסים פה חלק מהאנשים לדבר - זאת הדרך היחידה.

רותי בורשטיין: יש לזה תקדימים במדינות אחרות, עד שלא נלך בדרך הזאת, אנחנו כל הזמן נדשדש בבוץ הזה.

רותי בורשטיין: אני מבקשת גם תשובה, וגם לדעת מה התוכניות.

רוני שניידר: אני שמח לראות את כולכם פה.

רוני שניידר: הייתי ממקימי תעשיית הכבלים בארץ, הייתי סגן נשיא מת"ב, והכדורגל הוא אהבת חיי.

רוני שניידר: אני אומר לכם שכדורגל נשים חייב להיות אהבה.

רוני שניידר: זה חייב להיות דבר שנסתכל עליו כעל איזשהו סימבול שאנחנו רוצים להנחיל לילדים, ואני המאמן הראשון שעזב כדורגל גברים, עם ניסיון של הרבה שנים, שחייתי בארצות הברית והייתי ממקימי הכדורגל שם.

רוני שניידר: אני רוצה לתת לכם סקירה, כדי שתבינו מה קורה בארץ ובעולם.

רוני שניידר: הגברת שלומית ניר טור ומר משה קוננסקי הולכים אתי יד ביד מהיום הראשון.

רוני שניידר: נאמר כאן קודם משפט מפתח, על ידי הד"ר דקל: "כדורגל נשים זה לא רק כסף, זו דרך חיים".

רוני שניידר: אתן לכם סקירה קצרה שמתקשרת לדברי הפתיחה שלי.

רוני שניידר: ההתאחדות לכדורגל קבעה עובדה והקימה נבחרת.

רוני שניידר: זו פירמידה הפוכה שלא קיימת בשום מדינה בעולם.

רוני שניידר: אפילו האמריקנים שחשבו שכדורגל לעולם לא יהיה ספורט number 1 בארצות הברית, הוא תמיד יהיה 5,6, אבל תדעו לכם שכדורגל נשים הוא number1 בקולג'ים ב-3 השנים האחרונות.

רוני שניידר: יש 21.5 מיליון שחקניות רשומות בין הגילאים 7 ו-18.

רוני שניידר: אני שותף בזה 21 שנה.

רוני שניידר: אני נוסע כל שנה להשתלם ולאמן שם במחנות ובאוניברסיטה שלמדתי.

רוני שניידר: אני מדבר על כדורגל, soccer.

רוני שניידר: פה, שנה אחרי שהוקמה הנבחרת, הקימו ליגה.

רוני שניידר: הוקמה ליגה בת 14 קבוצות.

רוני שניידר: ההתאחדות לקחה החלטה אמיצה, להעמיד עובדה קיימת, כדי להתחרות באירופה, כדי לעמוד בקריטריונים של או"פא.

רוני שניידר: כחברה מלאה באו"פא הקמנו נבחרת שתתחרה בגביע העולם וגם בגביע אירופה.

רוני שניידר: במשחק הראשון, בבת-ים נגד נבחרת רומניה, היו הרבה מאוד חברות כנסת, שלצערי הרב – זה מה שמר לוי אמר ולא שמעתם – - לעמוד שם עם 6:0 במחצית, ואיך מרימים לבנות האלה את המורל, כדי שתעלינה במחצית השניה ותוכלנה להתמודד מול הרומניות שמשחקות כבר 15 שנה כדורגל, בלי כסף, בלי משכורת ובלי תשתית, אלא מתוך אהבה.

רוני שניידר: הקמנו ליגה ב-98', היו 14 קבוצות, 2 נשרו נשארו 12 קבוצות.

רוני שניידר: 12 קבוצות שלא מחולקות פרופורציונאלית.

רוני שניידר: הלוקציה של כסף ושל שחקניות לא נכונה.

רוני שניידר: היו העברות של שחקניות מכל מקום, לקחנו שחקניות טניס, שחקניות כדורעף, שחקניות כדור סל, רוסיות שהבאנו ארצה, שבאות עם תרבות של ספורט.

רוני שניידר: הליגה מקרטעת, לא משחקים, לא דעת ציבור, לא נשים שבאות לראות אותן.

רוני שניידר: בכל משחק היו אולי בני משפחה, וגם זה הלך וירד.

רוני שניידר: לעומת זאת, הנבחרת שלנו, עשתה פירמידה הפוכה.

רוני שניידר: התחילה רע מאוד, זה טבעי, קבלנו בראש – סליחה על הביטוי – הרבה פעמים, מהרבה נבחרות.

רוני שניידר: אבל דעו לכם יש לנו בנות - - בנינו נבחרת בזכות האנושיות, הסמל, הלויאליות, היכולת להבין טכנית וטקטית, ואנחנו נחותים פיזית ואתלטית, כיוון שהתחלנו בגיל מאוחר.

רוני שניידר: זו כרגע תמונת המצב בארץ, אתן לכם תמונת מצב בעולם.

רוני שניידר: יוון, נורבגיה, שבדיה, דנמרק, אנגליה – אלה הדוגמאות שאני רוצה להביא לכם, והצגתי את זה גם בבוקר.

רוני שניידר: ליוון יש אותה בעיה, יש להם הרבה מאוד אתלטיות – האתלטיקה היוונית הלכה ופרחה, יש להם גם אלופות עולם – אין להם ליגה טובה יותר, אין להם ליגה שיכולה להתחרות בנורבגיה, שבדיה ודנמרק, אבל הם החליטו לקחת את זה כפרוייקט לאומי, להכין נבחרת לאולימפיאדה.

רוני שניידר: כלומר, יש שם אותה מצוקה.

רוני שניידר: אין כסף, לא משלמים כסף.

רוני שניידר: נורבגיה, שבדיה ודנמרק יש בין 60,000 ל-75,000 שחקניות רשומות בין הגילאים 7 עד 19.

רוני שניידר: לא מקבלות כסף, אלא באות מתוך אהבה ורואות בזה אתגר לאומי.

רוני שניידר: כמובן שהן הרימו את הענף לרמה שלבוא לראות משחק בנבחרת דנמרק זו חוויה.

זהבה גלאון: היחס לנשים שם שונה.

רוני שניידר: האמריקנים הם היחידים בעולם שיש להם ליגה מקצוענית, שמשלמים כסף ויש סיקור טלוויזיוני.

רוני שניידר: לקחנו את השחקניות מהתאחדות בתי הספר לקבוצות, והן קבלו מלגת לימודים מלאה באוניברסיטאות שלהן, וזו גאווה שלנו, ואנחנו מביאים אותן כל פעם לשחק בנבחרת.

רוני שניידר: מסקירה שערכתי בין המדינות שנקבתי, אני ממליץ על 8 קבוצות איכותיות שתשחקנה בתקופה מסוימת של השנה – צריך לבחור את התקופה הנכונה, ההמלצות שלי היו לתת להתאחדות בתי הספר, שאני שם שותף פעיל – ליגת הבנות, הצעירה, תשחק בבתי הספר מתקופה של ספטמבר עד דצמבר.

רוני שניידר: הבנות הבוגרות תוכלנה לשחק בקבוצות מינואר עד יוני, תהיה המשכיות, יהיה לילדות הצעירות איזשהו סימבול כדי לעמוד מולו.

רוני שניידר: הצעתי שהקבוצות לא תקראנה מכבי חיפה או הפועל תל-אביב, אלא ייבחרו 8 אזורים שישולבו בהם גם מועצות אזוריות, גם עיריות, גם בתי ספר.

רוני שניידר: לדוגמה, ישנה קבוצה שנקראת אס"א תל-אביב שהיא הדוגמה הטובה, שאין לה קבוצה בשום ליגה.

רוני שניידר: היא הרימה קבוצת נשים, והיום הצעתי שיתחברו אליהן תיכון רמת-גן ובן-שמן, כמובן לא לתפוס אותי במילה, זה רעיון.

רוני שניידר: הכוונה שלי זה לחבר את הצעירות לבוגרות.

רוני שניידר: לעניות דעתי, אין שום קבוצה היום בארץ, כולל מכבי חיפה המועדון הגדול והאימפריה, שצריכה לסחוב קבוצת נשים מחודש יולי עד חודש יוני שנה אחרי זה.

רוני שניידר: זה לא הגיוני, זה לא נכון, זה לא משרת את המטרה, זה לא נותן שום דבר.

רוני שניידר: מה שעשו עם בנות מכבי חיפה, שילבו אותן – מכיוון שהן היו חתומות על חוזים – באימון ילדים ונערים בבתי ספר לכדורגל של מכבי חיפה.

רוני שניידר: על סמך זה הן מקבלות את השכר.

רוני שניידר: הצעתי שהליגה הזאת תהיה הגב לאימון המאמנים והכשרת המאמנים, כי לאמן בנות, ולאמן נשים, זה לא לאמן כדורגל גברים.

אילן שלגי: יש גם מאמנות?

רוני שניידר: יש לי 5 בנות בנבחרת, שעברו קורס מאמנות, בוגרות מכללה, יש להן תעודת הוראה, ואנחנו מנסים לשלב אותן כעוזרות מאמנות כמו שעשינו את זה בכל העולם.

רוני שניידר: אני אשמח - דברתי עם הקפטנית של הנבחרת, שזה השלב הבא – לדחוף אותן קדימה לצד האימון.

רוני שניידר: זאת אומרת, שנה הבאה צריכה להיראות כך: להתחיל את הליגה בשיתוף פעולה עם בתי הספר, לתת לצעירות את כל התמיכה שבעולם, לגמור את עונת בתי הספר ולעבור לעונה של המועדונים מדצמבר עד יוני.

רוני שניידר: אני מאמן נבחרת – אמנם זה title - זה מאמן כדורגל.

רוני שניידר: מושקעת הרבה מאוד חשיבה והשוואה למקומות בעולם שכדאי ללמוד מהם.

רוני שניידר: אני רוצה לראות הרבה יותר מכם, מאלה שבאו לפה, שתבואו ותהיו שותפים להוויה הזאת שנקראת כדורגל נשים.

רוני שניידר: יושבת פה שלומית ניר טור, היא הייתה הרבה פעמים במחנות אימון של הנבחרת.

רוני שניידר: לבוא ולראות בנות שלא גדלו בתשתית של מועדון, שלא יודעות איך בונים אווירה של סמל, לויאליות וגאוות יחידה, לראות איך הן עולות לשחק מול כאלה, שמראש אנחנו יודעים שהן עדיפות פיזית – זו אמנות.

רוני שניידר: אני חושב שלבנות שלנו מגיע כל הקרדיט שבעולם.

רוני שניידר: אם אתן תגענה, הן תרגשנה שיש להן שותפים.

רוני שניידר: אני חייב להגיד שבין המשחק הראשון בבת-ים לאלה שבאו באחרונה, זה חבל על הזמן.

מיכל כפרי: אני רוצה לשאול קודם כל, מבחינת ידע כללי, יש דברים קטנים לא שוויוניים.

מיכל כפרי: דמי כיס, למשל.

מיכל כפרי: עד לא מזמן נשים קיבלו סכום שונה.

מיכל כפרי: הכל היה מאוד מובנה, אפליה מאוד מובנית.

מיכל כפרי: זה די מבייש.

מיכל כפרי: זה שעכשיו התעוררו בגל החדש זה טוב.

מיכל כפרי: אבל עצם התופעה שהייתה קיימת עד לפני שבועיים שלושה, וכאילו לא ידעו עליה, זה דבר שמפריע והוא גם מסמן יותר מהכל, במובהק, את אופן ההתייחסות לכדורגל נשים.

רוני שניידר: אני רוצה לענות לך.

מיכל כפרי: אתה לא צריך לענות לי, אני לא באה אליך בטענות, אני רק רוצה שהנוכחים יידעו על מה מדובר.

רוני שניידר: אבל התמונה שלך לא מדויקת, אני חייב להפריע לך.

רוני שניידר: קודם כל, אני אבא לבנות, ואני אבא לבנות של כל הנבחרת, ואני אומר את זה בגאווה.

רוני שניידר: כל דבר – אני הראשון לדעת.

רוני שניידר: הכסף לדמי כיס טופל, וזו הייתה טעות מיניסטריאלית.

רוני שניידר: שום אפליה, אני לא מגן על אף אחד.

רוני שניידר: לגבי ציוד, יש ילדות שיש להן נעל במידה 36, מה לעשות שפומה – הספונסר שלנו – לא מייצר נעל במידה 36.

רוני שניידר: זה לא נעשה בכוונה.

רוני שניידר: יש לנו אנשים שעובדים קשה מאוד לצוות את הבנות האלה, שאנחנו נראינו בכל מקום פר-אקסלנס, אני אומר לך בגאווה.

רוני שניידר: כך שאת האפליה נשים בצד.

מיכל כפרי: הערה שניה, נוכחתי לפני מספר שנים במשחק כדורגל על יד אבו-כביר.

מיכל כפרי: אני רוצה להגיד שאף פעם לא ראיתי בטלוויזיה גברים משחקים במגרש מהסוג הזה.

מיכל כפרי: אני חושבת שיש בעיה מאוד גדולה בכל ההתייחסות, וזה בא לידי ביטוי.

רוני שניידר: דף הקריטריונים שנמצא בהצעה חלק על 16 או 17 קריטריונים שמדברים על כל האלמנטים שנגעת: הופעה, ציוד, נעליים, מגרש, תאורה, רופא, אמבולנס.

רוני שניידר: יש רשימה שלמה שבלעדי זה לא ניתן להקים קבוצה.

רוני שניידר: וכמו שמר גברי לוי אמר, אולי זה היה פרטץ', אבל בלעדי הקריטריונים האלה, לא תינתן הזכות לקבוצה לקום.

גילה גמליאל: תודה רבה.

גילה גמליאל: חה"כ רשף חן.

רשף חן: הייתי רוצה לנסות להסתכל על זה מנקודת מבט קצת יותר רחבה מהפרטים של הנעליים והתקציב.

רשף חן: נדמה לי, שמדובר פה על דבר מאוד חשוב.

רשף חן: מדובר בעצם בקריאת תגר ישירה וחשובה על דבר שהוא אולי המעוז של השוביניזם הגברי.

רשף חן: אני חושב שצריך להבין את זה בהקשר לקונטקסט של הספורט בכלל, במשמעות של הכדורגל בספורט, שמובחן כמעט מכל יתר ענפי הספורט במדינת ישראל.

רשף חן: בספורט יש שני אלמנטים נפרדים לגמרי, אחד זה ספורט: שיט, סיף, ג'ודו.

רשף חן: כדורגל זה סיפור אחר.

רשף חן: זה דבר סוציאלי שחורג לחלוטין מספורט.

רשף חן: זה התחליף המודרני לשבט שיוצא למלחמה, וזה ההסבר, לדעתי, לתופעה הזאת של אוהדי הספורט השרופים, שההתעניינות שלהם בספורט היא מינורית, לעומת ההתעניינות שלהם בניצחון השבט.

רשף חן: בגלל שמדובר בשבט שיוצא למלחמה, מטבע הדברים – לא כך צריך להיות – הלוחמים של השבט זה הגברים, הם אלה שיוצאים למלחמה, ולכן זה הופך להיות לגמרי טבעי ברמה הסוציאלית, שזה ספורט גברי.

רשף חן: לא סתם שאלתי מה קורה בפוטבול ובבייסבול בארצות הברית.

רשף חן: ניקח בייסבול, שהוא פשוט דוגמה מאוד ברורה.

רשף חן: אין שום דבר שמונע מנשים לשחק בייסבול, בדיוק טוב כמו גברים, ובכל זאת בליגות הגבוהות, ואפילו הבינוניות, של הבייסבול בארצות הברית, לא מוצאים נשים.

רשף חן: למה?

רשף חן: כי בייסבול בארצות הברית זה אחד מהמשחקים האלה של השבט שיוצא למלחמה, אז מקומן של הנשים לא שם.

רשף חן: זו בעיה חמורה מאוד.

דודו מלכה: בדיוק דברו כאן, שהמשלים של זה הוא softball.

דודו מלכה: זה ענף אולימפי לנשים.

רשף חן: אולימפי לנשים, שרמת ההתעניינות בו בארצות הברית הוא זניח, וחוץ מזה, למה softball ולא בייסבול, מה יש, הן לא מספיק מוכשרות כדי לפגוע בכדור היותר קטן?

רשף חן: אני חושב שנשים יכלו לשחק בייסבול בארצות הברית ולזכות באותה מידה של התעניינות.

רשף חן: אני גם לא חושב שהן רוצות פחות ממה שכאן רוצות לשחק כדורגל, אלא שיש להן בדיוק את אותם חסמים שיש פה, שהם חסמים סוציאליים ולא חסמים פיזיים.

רשף חן: לכן אני חושב שלקרוא תגר על העניין הזה זה דבר חשוב שאין כדוגמתו, מפני שיש כאן אלמנט חינוכי אדיר, שבא לומר לחברה שנשים יכולות להשתתף במשחק הזה בדיוק כמו גברים.

רשף חן: גם אם מגדירים את זה כמלחמת השבט, כפי שנשים יכולות לשרת בצה"ל, הן גם יכולות לשרת במלחמת השבט הזאת, אין מניעה, אין סתירה.

רשף חן: דבר נוסף, שאני מאמין שיכול לקרות כתוצאה מזה שנשים ישולבו במשחק הזה זה שאלמנט מלחמת השבט יפחת, משום, שלטעמי לפחות, האהדה השרופה הזאת שמביאה לאקטים של אלימות זה לא דבר חיובי בספורט.

רשף חן: המצב הוא, שהספורט הזה, בהגדרה, סובל האפליה ושוביניזם מובנה, ואני לא חושב שיש איזושהי דרך להתמודד עם זה, אלא על ידי אפליה מתקנת חזקה, מסיבית, שמשמעותה הפניית כספים.

רשף חן: להגיד שניתן לנשים את אותם כספים שנותנים לקבוצה חובבנית בכדורגל גברי זה בעצם להנציח את המצב.

רשף חן: זה לא פותר כלום.

רשף חן: הדרך היחידה לפתור את זה, זה לתת דווקא לכדורגל הנשי יותר מכל ספורט אחר.

רשף חן: לתת להן יותר כסף כדי להביא אותם up to par עם הספורט הגברי.

דודו מלכה: השאלה היא אם אתה משווה בין כדורגל לכדורגל, או בין נשים בכדורגל לבין נשים בענף אחר.

רשף חן: אני משווה בין כדורגל לכדורגל.

רשף חן: אני רוצה לראות את הכדורגל הנשי נחשף לציבור.

רשף חן: בצורה אולטימטיבית הייתי רוצה שווה לגברים.

רשף חן: הייתי מכריח את הטלוויזיה לשדר את זה, הייתי מכריח את הטוטו לתת לזה מספיק תקציבים לשלם לשחקניות, כדי שהן תהיינה שחקניות טובות.

רשף חן: הייתי מעודד משחקים מעורבים, משחקים שבהם קבוצות נשים משחקות עם גברים.

רשף חן: אני אדהים אתכם, אבל אם שתי נשים שיושבות פה ישחקו נגד חה"כ סער ונגדי, הן תהרוגנה אותנו.

מיכאל רצון: יש משחק שנתי של חברי הכנסת מול המשמר.

מיכאל רצון: תארגנו משחק של חברי הכנסת מול נבחרת הנשים.

רשף חן: הם יהרגו אותנו, זה ברור לי.

אילן שלגי: אני מבקש שיהיה בכנסת משחק של חברות כנסת נגד כדורגלניות.

רשף חן: שיהיה של חברי כנסת מול כדורגלניות, תראה מה הן תעשינה לנו.

אילן שלגי: אתה צודק.

רשף חן: יש פה רעיון מובנה, שזה נכון וסביר שהליגות הן נפרדות.

רשף חן: בואו נניח ששחקן הכדורגל הכי טוב, אולי יהיה חזק ומהיר משחקנית הכדורגל הכי טובה, זה עדיין לא אומר שלא יכולות שחקניות כדורגל להשתתף בליגות היותר נמוכות, ולתת פייט יפה מאוד לקבוצות הגבריות, ולנצח אותן.

רשף חן: הייתי רוצה לראות משחקים כאלה, והייתי רוצה לראות קבוצות מעורבות, לא רואה סיבה שלא יהיו קבוצות שישחקו בהן גבים ונשים יחד.

רוני שניידר: אני יכול לתת לך סיבות פיזיולוגיות למה זה לא יכול להיות, וסיבות פסיכולוגיות.

אנדראה ברחולץ: הגברים יותר מהירים, יותר חזקים.

אנדראה ברחולץ: אין מה לעשות, אנחנו לא יכולות לעמוד בתחרות.

רשף חן: אז אני נכנע בעניין.

רשף חן: יש עוד דבר אחד שחשוב בעיניי.

רשף חן: אני זוכר משיעורי הספורט בבית הספר, שאיך שמתחיל שיעור הספורט הבנים רוצים לשחק כדורגל והבנות רוצות לשחק כדורעף.

מיכל כפרי: היום זה כבר לא כך.

גילה גמליאל: תודה רבה.

גילה גמליאל: נשמע את הגברת מיכל ראובן, יו"ר הפועל באר-שבע.

מיכאל רצון: ברמה העקרונית כולנו מסכימים.

מיכאל רצון: צריך שוויון, שוויון הזדמנויות, אפליה מתקנת - הכל נכון, אבל המצוקה העיקרית שלנו היא שבלי כסף אנחנו לא יכולים לעשות דבר.

מיכאל רצון: יש לנו כאן תוכנית יפה מאוד, יש לי עליה מספר הערות, ותכף אומר אותן.

מיכאל רצון: יש לנו אנשים מקצועיים בהתאחדות שיכולים, מבחינה מקצועית, לתת לנו את הדברים שאנחנו צריכים.

מיכאל רצון: הבעיה היא שבין הנייר הזה, שהכין מר רוני שניידר, לבין היישום בשטח, מבחין השלב של העברת כספים.

מיכאל רצון: בלי העברת של כסף אי אפשר ליישם את זה.

שלומית ניר טור: מי מחליט על זה?

מיכאל רצון: עכשיו מגיעים לנקודה מי מחליט על הכסף.

מיכאל רצון: היום שמענו את יו"ר ההתאחדות לכדורגל.

מיכאל רצון: אני הופתעתי מהדברים שהוא אמר, ואם הוא יקיים מחצית מהדברים אנחנו נהיה במצב מאוד טוב.

מיכאל רצון: העניין הוא שמר גברי לוי לא יכול ליישם את התוכנית שלו אם לא יהיה לו תקציב.

מיכאל רצון: ההתאחדות מוכנה להעביר איזשהו סכום של כסף, אבל זה לא מספיק לנו.

מיכאל רצון: נאמרו כאן סכומים על ידי ד"ר שוקי דקל, של כ-150,000 שקל, שזה אמור לספק את הקבוצות.

מיכאל רצון: אנחנו אומרים לכם, אנחנו הקבוצות, שתקציב של 150,000 שקל לא מספיק לנו.

מיכאל רצון: אם אתם רוצים שיהיה כדורגל נשים ברמה הראויה, שהנבחרת שלנו יכולה להתמודד עם נבחרות אחרות, צריך לתת כסף.

מיכאל רצון: זה פשוט.

מיכאל רצון: נכון, צריך גם לחשוב על השלב של לקדם את הנערות ולקדם את הספורט בשלבים היותר צעירים, הכל נכון, אבל בלי ליגת נשים מסודרת - והמשמעות היא כסף – כל מה שנאמר כאן - - אני מקווה שמשרד החינוך ילחץ בכיוון הזה ויעביר כספים לקידום ההימורים בספורט, הרשויות המקומיות יכולות להעביר כספים.

מיכאל רצון: הדברים האלה לא קורים היום.

מיכאל רצון: למשל, אני מייצגת הפועל באר-שבע, ואני נמצאת בתוך עמותה של כל המועדון.

מיכאל רצון: אני לא עמותה נפרדת לקבוצת נשים, אבל באותה עיר שלי יש קבוצת נשים שהיא עמותה נפרדת.

מיכאל רצון: התקציב הגדול שהיא קבלה מהעירייה הוא 10,000 ₪.

מיכאל רצון: אתם יודעים למה מספיקים 10,000 ₪?

מיכאל רצון: אולי לרופא שאנחנו צריכים במהלך העונה.

מיכאל רצון: אלה מספרים שהם פשוט מגוחכים.

מיכאל רצון: אי אפשר לקיים את הענף הזה בצורה הזאת.

מיכאל רצון: אני רוצה להתייחס בכמה הערות לתוכנית.

מיכאל רצון: זה נכון שצריך לשנות את פני כדורגל הנשים בישראל.

מיכאל רצון: התוכנית, בעיקרון, היא תוכנית שהיסודות שלה, לטועמי, יכולים להצליח.

מיכאל רצון: אני לא מסכימה עם העובדה שזה צריך להיות חובבני.

מיכאל רצון: אני גולשת עכשיו למישור העקרוני שוויוני.

מיכאל רצון: שחקנית הכדורגל אנדראה ברחולץ, שחקנית בת 27, שהיא סטודנטית לכלכלה ובחורה מאוד מוכשרת, ולעומתה אני רואה בקבוצה שלנו שחקן בן 27 – אין מה להשוות.

מיכאל רצון: השחקן יכול להתפרנס מהמקצוע הזה, השחקנית שלי צריכה לעבוד במקומות עבודה נוספים על מנת שהיא תוכל להתקיים.

מיכאל רצון: אנחנו מממנים אמנם נסיעות, אבל יש הרבה הוצאות שלנו אין אפשרות לממן אותן.

מיכאל רצון: במקרה הגברת אנדראה ברחולץ היא גם הקפטנית שלי, ואני יכולה לומר לכם שמכיסה הפרטי היא עושה הרבה דברים.

מיכאל רצון: למה שזה יהיה ככה?

מיכאל רצון: בשביל להביא את הכדורגל הנשי למצב שיהיה מעניין, ושהתקשורת תרצה לראות אותנו, ושהדברים האלה יעניינו מישהו, ושהאחוזים שסיפרו לנו קודם, אחוז הגברים שמגיעים למגרשים לעומת אחוז הנשים, בשביל לשנות את זה צריך לתת לשחקנית את היכולת להתאמן ברמה הנכונה, להתאמן במתקנים הנכונים, להגיע למצב שאולי היא גם תוכל לקבל שכר.

מיכאל רצון: היום שחקנית לא יכולה לקבל שכר, כי אני גומרת באוברדראפט את העונה שלי.

מיכאל רצון: אולי אם היא תקבל שכר היא תוכל להשקיע יותר משעתיים ביום.

מיכאל רצון: אולי.

מיכאל רצון: נכון שאת הדברים אי אפשר לעשות ביום אחד.

מיכאל רצון: אנחנו שומעים את זה כל הזמן: אין כסף, המצב הכלכלי קשה, הקבוצות בגירעון – הכל נכון.

מיכאל רצון: אבל בלי תקציב - שלא יהיה רק שוויוני לליגה א' או לליגה ארצית, אלא תקציב שיעזור לנו לתקן את האפליה שכבר הייתה, והיא מושרשת בענף הזה - זה לא ייצא אל הפועל.

מיכאל רצון: כולנו מדברים היום על 2004, אבל כדי להגיע לעונה של 2004, צריך שהקבוצות שהיום מקיימות את הליגה, תהיה להן אפשרות לשרוד עד 2004.

מיכאל רצון: אני אומרת לכם שהקבוצות לא יכולות לשרוד עד 2004.

מיכאל רצון: הגענו למצב שהפסקנו את הפעילות, לא בגלל שהתחשק לנו, אלא בגלל שאין לנו אפשרות לממן את האוטובוס.

מיכאל רצון: הבטיחו לנו כספים לגבי העונה הזו, אף אחד לא מתייחס לזה, עם כל הכבוד לכולכם – ואני מעריכה ושמחה שאני רואה כל כך הרבה התעניינות – אבל אנחנו בלי כסף.

מיכאל רצון: יש לנו התחייבויות, העונה הזו הבטיחו לנו כספים, השרה לבנת מינתה ועדה שקבעה שמגיע לנו לגבי העונה סכום ספציפי שעומד על 129,000 ₪, אנחנו לא ראינו את הכסף הזה.

מיכאל רצון: אנחנו כבר באובר, כבר הוצאנו את הכספים האלה לגבי העונה הזו, מתי הכסף הזה יגיע אלינו?

מיכאל רצון: אני מבקשת תשובות לשאלה הזו, כי איך נממש בשטח את הדברים היפים שנאמרו כאן?

גילה גמליאל: תודה.

גילה גמליאל: מר אבי צודקביץ', יו"ר אס"א תל-אביב.

אבי צודקביץ': אני רוצה להמשיך מהנקודה שגברת ראובן התחילה.

אבי צודקביץ': יש כמה נושאים שעלו פה, ואני אתחיל מהסוף.

אבי צודקביץ': יש ישיבות, יש דיונים, אני מתערב עכשיו – כל הפורום הזה יוזמן לארוחת צהרים על חשבוני – אם השנה יהיו 150,000 בקופה של הקבוצות.

אבי צודקביץ': לא יהיה, לא יהיה גם 129,000.

אבי צודקביץ': אני בעסק הזה כבר 4 שנים, הייתי בהמון ישיבות, המון הבטחות, המון ועדות, המון חברות כנסת – גברי צדק – מאוד מכובדות, כולם הבטיחו הבטחות, נקבו במספרים, זה חוזר על עצמו, זה כמו קופי.

אבי צודקביץ': אפשר להביא את ההקלטה מהישיבה הקודמת שהייתה פה לפני כמה חודשים, גם יעל דיין הייתה פה – אני החזקתי ממנה אלוהים באופן אישי, חשבתי שמה שהיא מחליטה ללכת עליו זה הולך עד הסוף – כלום, אין כסף.

אבי צודקביץ': לא רק שאין כסף, הקבוצות בפשיטת רגל, לא יכולות לשלם אוטובוס, ולא גמרנו את הליגה השנה בגלל זה.

גילה גמליאל: מה אתם אומרים על ההצעה של 8 קבוצות?

אבי צודקביץ': זה הכי פחות חשוב עכשיו.

אבי צודקביץ': אני סומך את ידיי על מר שניידר, שהוא האדם מספר 1 שמבין במדינה בכדורגל, איך לעשות את הליגה.

אבי צודקביץ': לא קראתי את המסמך הזה – הוא בטוח טוב, אבל זאת לא הנקודה כאן.

אבי צודקביץ': אם צריך לעשות שינויים קלים, מר שניידר גם גמיש לשנות.

אבי צודקביץ': הבעיה היא שמדברים, ובשביל להדליק מדורה, צריך להדליק גפרור, לשפוך קצת שמן.

אבי צודקביץ': צריך לשים קצת כסף כדי שהעסק יזוז.

אבי צודקביץ': כאן המדינה – גברת כפרי, אני פונה אלייך – המדינה, שזה את והטוטו, המדינה צריכה להחליט שהיא משלמת כסף ולא לדבר, לשלוף כבר את הארנק.

אבי צודקביץ': אני אומר את זה כל ישיבה כבר 4 שנים, מסתכלים עלי כולם ואמרים: "הוא צודק" ואין כסף.

אבי צודקביץ': התערבתי – אני מזמין את כל הפורום לארוחת צהרים אם יהיה כסף – לא יהיה כסף.

אבי צודקביץ': ימצאו איזה תרוץ, יגידו שזה כסף שלוקחים מהגברים, מר לוי ימצא איזו סיבה.

אבי צודקביץ': עו"ד קניג-יאיר, את מפספסת.

אבי צודקביץ': את מנסה לעשות כדורגל נשים על גב כדורגל הגברים.

אבי צודקביץ': את צודקת, אבל את לא משרתת את המטרה של העניין הזה, כי מה שיקרה זה שההתאחדות עכשיו צריכה להתגונן, להתעסק בדבר אחר: איך להתווכח כל הזמן שהשוויון הזה יהיה מוחלט מיד.

אבי צודקביץ': אנחנו רוצים שוויון מוחלט, החלטתי ללכת לבג"ץ על שוויון מוחלט – גברת ראובן יודעת את זה.

אבי צודקביץ': אחר כך חשבתי לעצמי שאם הולכים על כל הקופה בעצם מתעסקים כל הזמן בלהתווכח, אבל בינתיים אין דלק להכניס למכונית הזו בשביל לנסוע.

ציונה קניג-יאיר: אחד לא סותר את השני.

אבי צודקביץ': אני קורא לחברי הכנסת המכובדים פה, ולשלטון - זו לא ההתאחדות, מר לוי צודק, להתאחדות אין כסף, ההתאחדות אולי עושה חלוקה פנימית של הכסף – אם רוצים כדורגל נשים, מספיק לדבר.

אבי צודקביץ': צריך להביא כסף מהטוטו, הטוטו זה כסף של המדינה, ואם המדינה רוצה כדורגל נשים היא צריכה להקציב כסף.

אבי צודקביץ': כיוון שאני מהשטח, וראיינתי כל שנה את ה-25 בנות שלנו ואת ההורים שלהן, תרשו לי להגיד שהשכר זה לא שכר.

אבי צודקביץ': אם בחורה, 4 פעמים בשבוע מ-6:00 בערב עד 11:00 בלילה, מתרוצצת בכבישים ומשחקת כדורגל, ההורים שלה אומרים לי שאכסה להם את ההוצאות לפחות.

אבי צודקביץ': ציוד אנחנו נותנים, אנחנו אגודה מסודרת, והתקציב שלנו – שנתתי אותו לגורמים פה – מצריך תקציב סביר בין 300,000 ל-400,000 שקל.

אבי צודקביץ': זה כסף שאם לא ייתנו אותו לא נוכל להתקיים.

אבי צודקביץ': נקודה.

רוני שניידר: זה כתוב בדף הקריטריונים.

גילה גמליאל: תודה רבה.

גילה גמליאל: עו"ד אופיר כץ, שעומר בראשות ועדת אופיר כץ, תסביר בקצרה לגבי הוועדה.

אופיר כץ: אני עומד בראש הוועדה לקביעת אמות המידה לחלוקת הכספים של המועצה להסדר ההימורים בטוטו.

אופיר כץ: צריך להבין שהכספים שהולכים לספורט מתחלקים על פי קריטריונים.

אופיר כץ: הוועדה שלי עסקה בשנה האחרונה בבדיקת הקריטריונים ובהתאמתם למצב ולשינויים שחלו בספורט בשנים האחרונות.

אופיר כץ: בין שאר הנושאים דנו גם בספורט הנשים, ולמעשה קבענו 3 עניינים עיקריים.

אופיר כץ: הנושא הראשון, שעונה לדוברת הראשונה, קבענו תגמול בגין ייצוג הולם במוסדות ההנהלה של איגודים והתאחדויות.

אופיר כץ: כתבנו שכל מי שיש בו 10% נשים לא יקבל תוספת.

אופיר כץ: מי שיש לו בין 10% ל-30% - יקבל תוספת של 2.5% על ההקצבה שלהם.

אופיר כץ: למי שיש מעבר ל-30% יקבל תגמול של עד 5%.

אופיר כץ: אני מדבר על ייצוג הולם בהנהלות האיגודים וההתאחדויות.

אופיר כץ: אני מקווה שגם הכסף ידבר קצת.

אופיר כץ: חשבנו כנכון לערב נשים בהנהלות.

אופיר כץ: יש ענפים שבהם כמות המשתתפות יחסית גדול מאוד, ואין להן ייצוג הולם.

אופיר כץ: הדבר השני שעשינו היה עידוד ספורט הנערות.

אופיר כץ: הביאו לנו נתונים שאין מספיק עידוד לנערות העוסקות בספורט.

אופיר כץ: קבענו תוספת של 25% לעומת קבוצות הנערים לגבי נערות בספורט, ובנושא כדורגל הנשים.

אופיר כץ: הדבר השלישי הוא נושא הכדורגל.

אופיר כץ: הסכום 150,000 שקל שנזרק פה, זה שקלול של ההמלצה שנתנו לפי מונחים של 2002.

אופיר כץ: אני מניח שהשנה יהיה קצת פחות, יכול להיות שזה יהיה 140,000 ולא 150,000, אבל זו הכוונה.

אופיר כץ: נכון שזה לא משווה.

אופיר כץ: בקריטריונים יש סעיפים כלליים לכל, ויש סעיף מסוים שמדבר בליגות הבכירות בכדורסל ובכדורגל.

אופיר כץ: בליגות הבכירות – שם מקבלים לפי אחוזים, לא לפי קריטריונים.

אופיר כץ: בליגות הבכירות בכדורסל, נכון לרגע זה, הסכום של קבוצות נשים שווה, ואפילו ב-10% יותר מאשר ליגת הגברים.

אופיר כץ: אבל אי אפשר להשוות, כמובן, את מצב כדורסל הנשים - -

מיכאל רצון: סליחה, על כמה עומד הסכום הזה?

אבי צודקביץ': 118,000 שקלים.

אופיר כץ: נכון, בכדורסל זה פחות מהכדורגל, כי בכדורסל בכלל מקבלים פחות מאשר בכדורגל.

אופיר כץ: לפי ההמלצות שלנו, כדורגל נשים שיש בו רק ליגה אחת – למרות שבמקום שיש ליגת נשים משווים אותם קריטריונים לכולם – הבאנו את זה לליגות הבכירות של הכדורגל, ששם יש הרבה ליגות אחרי זה, ונתנו 60% מליגה של גברים, שזה אומר כ-150,000 שקל.

אופיר כץ: זו קפיצה גדולה מאוד לעומת מה שהיה.

גדעון סער: אבל הם אומרים שהם לא מקבלים את זה.

אופיר כץ: הגשנו, לפי החוק, את ההמלצות שלנו לשר התרבות, המדע והספורט דאז, וליו"ר המועצה להסדר ההימורים בספורט ב-30 בספטמבר.

אופיר כץ: מאז, המועצה מקיימת דיונים, ולמיטב ידעתי עדיין לא קבלו את ההמלצות שלנו באופן מוחלט, או חלקי.

אופיר כץ: אני לא יודע מה ההחלטות של המועצה.

אופיר כץ: ברור לגמרי שברגע שהמועצה תקבל את ההמלצות, הכסף יועבר.

אבי צודקביץ': כמה סנדוויצ'ים צריך לאכול בשביל זה?

אופיר כץ: אל תשאל אותי, אני ב-30 בספטמבר גמרתי את העבודה.

אופיר כץ: השאלה אחר כך – וזה דבר חשוב שצריך להבין – צריך לוודא שהכסף הזה הוא כסף צבוע, שהמועצה תיתן 150,000 לקבוצת X שאנשי הקבוצה באמת ייעדו את הכסף הצבוע הזה לספורט הנשי, ולא ישתמשו בזה לבוגרים או לנוער או למשהו אחר.

אופיר כץ: זו בעיה שצריכים לקבוע ברמת האגודות עצמן.

רשף חן: למה קבעתם 60% מהליגה של הגברים?

אופיר כץ: זה הולך על חשבון משהו, ויש ענפים רבים, יש 50 ענפים.

שלומית ניר טור: למה זה על חשבון ענפים אחרים ולא על כדורגל, מה זאת אומרת?

שלומית ניר טור: מה, זה על חשבון שחיה?

אופיר כץ: את יודעת מה, זה על חשבון כדורגל.

אופיר כץ: הכסף מחולק לפי קריטריונים.

אופיר כץ: רק 3 ליגות עליונות מקבלות כסף שלא לפי קריטריונים.

אופיר כץ: לכן, באופן טבעי, מקומם היה בכלל בקריטריונים.

אופיר כץ: בקריטריונים היו מקבלים 1,300 או 1,500 שקל, כי אין ליגות אחריהן.

אופיר כץ: לכן אמרנו שלמרות שאין ליגות אחריהן נעביר אותן לליגות הבכירות, וקבענו 60% - אתה יודע מה, תקרא לזה שרירותי.

אופיר כץ: ליגת העל מקבלת פי 2.4 מהליגות האחרות, אנחנו מדברים על הליגה הארצית.

אופיר כץ: ליגה לאומית וליגה ארצית.

מיכל כפרי: התמחור לא שווה.

אופיר כץ: אני רוצה להסביר.

אופיר כץ: יש רמה אחת של ליגת על, שהיא הליגה שמביאה את כל הכסף.

אופיר כץ: מתחת לזה יש ליגה לאומית, ולאומית ב' וארצית.

אופיר כץ: אנחנו השווינו אותם ללאומית וארצית, זה כ-150,000 שקל.

אופיר כץ: מה שצריך לקרות עכשיו: המועצה צריכה לאמץ את ההמלצות האלה והכסף יועבר.

רשף חן: יש להם איזשהו מקור כספי אחר, חוץ מכם?

רשף חן: השאלה שלי היא אחרת, בהנחה שאומרים לי שהמינימום לקבוצה זה 400,000 שקל, ואתם נותנים להם 150,000 שקל, מה בעצם אנחנו אומרים?

גילה גמליאל: אומרים לבקש כספים מספונסרים ומרשויות.

גילה גמליאל: תודה רבה, אנחנו רוצים לשמוע את השחקנית, אנדראה ברחולץ מהפועל באר-שבע.

אנדראה ברחולץ: קודם כל יש לי שאלה, ואולי הנציגים מההתאחדות יוכלו לענות לי.

אנדראה ברחולץ: אנחנו עדיין נמצאים באמצע של העונה הזאת, אתם מדברים על העונה הבאה.

אנדראה ברחולץ: אנחנו מתאמנות ואנחנו לא יודעות מה קורה: יש משחקים, אין משחקים.

אנדראה ברחולץ: סיימנו את שלב הבתים, צריך להיות שלב של playoff .

אנדראה ברחולץ: אם זה לא הולך מפסיקים הכל, בשנה הבאה גם נפסיק באמצע ונלך הביתה?

חיים צימר: זה מובא היום להנהלת ההתאחדות לכדורגל.

אנדראה ברחולץ: רק היום זה מובא?

אנדראה ברחולץ: חודשיים לא היה זמן?

חיים צימר: גמרתן את הליגה, למה אתן לא משחקות?

חיים צימר: את יודעת את הסיבה.

אנדראה ברחולץ: לא, אני לא יודעת.

אנדראה ברחולץ: לא קבלנו כסף.

חיים צימר: הייתה הפסקה קצת שרירותית שלכן.

חיים צימר: הליגה עצמה הסתיימה, שני המחזורים הראשונים הסתיימו, יש נו ה-playoff וההתאחדות צריכה להחליט היום אם יש טעם להמשיך בעניין הזה, זה הכל.

אנדראה ברחולץ: טעם יש.

אנדראה ברחולץ: אנחנו מתאמנות.

חיים צימר: את חושבת שיש טעם, אנחנו עדיין לא בטוחים.

זהבה גלאון: גם אנחנו חושבים שיש טעם.

חיים צימר: אנחנו בעד, מבחינה תקנונית צריך לגמור את הליגה, לעשות את ה-playoff, אין ויכוח בכלל.

רשף חן: איזו סיבה יש לא לגמור את הליגה?

חיים צימר: יש לוח זמנים שכבר התמשך, בגלל ההפסקה הזאת שנעשתה, אז אנחנו נכנסים ליוני יולי, ואז כבר יש בעיה נוספת לכן אנחנו שוקלים את העניין הזה.

רשף חן: אני אגיד לך עוד משהו, אין כסף, לא יכולים לשחק.

אנדראה ברחולץ: כל העניין הזה של ליגת נשים הוא לא איזשהו שיגעון או משהו שאנחנו קוראות תגר על מישהו.

אנדראה ברחולץ: אנחנו משחקות כדורגל כי זה מה שאנחנו אוהבות, וזה מה שמעניין אותנו.

אנדראה ברחולץ: אנחנו משקיעות מהזמן שלנו, כמו שגברת ראובן אמרה, ואנחנו לא מקבלות שכר.

אנדראה ברחולץ: שחקניות בליגה שכן מקבלות שכר, זה עומד על החזרי נסיעות וזהו.

אנדראה ברחולץ: אנחנו עושות את זה כי זה הכיף שלנו, וזו האהבה שלנו.

אנדראה ברחולץ: אתם צריכים למצוא את הדרכים לפתור את הבעיה שיש היום, לתת לנו כסף לממש את הדבר הבסיסי שאנחנו רוצות לעשות.

אנדראה ברחולץ: בזה זה מסתכם.

אנדראה ברחולץ: בכל שנה או שנתיים יש איזושהי ועדה שבה המלצות, וההמלצות האלה משום מה תמיד נשארות בגדר המלצות.

אנדראה ברחולץ: עובדה שדברים כן יכולים לזוז, כי אחת הסיבות שאנחנו נמצאים כאן זה בגלל שהשחקנית קרן יחס ואני כתבנו מכתב אחד שהגיע לחה"כ גמליאל, חה"כ גלאון -

קרן יחס: וזה בגלל שגברת ראובן הסבירה לנו שאם אנחנו נעשה משהו אולי זה יעזור.

אנדראה ברחולץ: ובגלל זה אנחנו נמצאות פה, וזה רק ממכתב אחד ששלחנו.

אנדראה ברחולץ: אם כל האנשים שיש להם יותר כוח מאתנו יתגייסו ויעזרו לנו, נוכל להצליח לגייס את הכספים ולקיים ליגה מסודרת.

אנדראה ברחולץ: אם תהיה ליגה מסודרת, ואנחנו נבנה ליגה אטרקטיבית, אז גם יהיה עניין בליגה, תהיה תקשורת, תהיה טלוויזיה.

אנדראה ברחולץ: לא יהיה מצב שקודם הליגה תהיה מדהימה ומעניינת.

אנדראה ברחולץ: אם תעזרו לנו לבנות ליגה כמו שצריך יתחילו להתעניין בליגה, והליגה יכולה להיות אטרקטיבית.

אנדראה ברחולץ: יש שחקניות מוכשרות, יש התקדמות אדירה.

אנדראה ברחולץ: מר לוי ציין שלפני 5 שנים הן הפסידו 14:0, היום הן כבר לא מפסידות כך בנבחרת שלנו.

אנדראה ברחולץ: הן עלו ב-20 מקומות בדרוג העולמי.

אנדראה ברחולץ: אם תמצא הדרך לתת לנו את הכלים שאנחנו צריכות, נצליח לקיים את הליגה הזאת.

אנדראה ברחולץ: זה הצליח בהמון ארצות בעולם, אין שום סיבה שאנחנו לא נצליח.

גילה גמליאל: תודה רבה.

גילה גמליאל: אנחנו רוצים לשמוע עכשיו את מנכ"ל מועצת ההימורים – אתה יכול לפתור פה הרבה בעיות – מר יצחק שני.

יצחק וקנין: אני מודה על הדיון ומצר שמר לוי לא נמצא כאן, כי אני לא בדיון ראשון שעוסק בסוגיה הזאת, וכל פעם הכדור התגלגל לעבר מועצת ההימורים.

יצחק וקנין: נאמר כאן שמועצת ההימורים מתקצבת את הכדורגל הישראלי בכ-92 מיליון שקלים, מתוך 250 מיליון שקלים, שמתוכם הולכים 60 מיליון למתקנים.

יצחק וקנין: דהיינו 190 מיליון שקל מתחלקים בתוך עוגת הספורט.

יצחק וקנין: 92 מיליון שקלים יורדים לכדורגל, שהוא הענף הגדול ביותר.

יצחק וקנין: אומר מיד שהמלצות ועדת כץ מקובלות עלינו לחלוטין, ובגמר הדיון שאמור להיות ב-8 בחודש אצל שרת החינוך, ולאחר שנעשה את כל הסידורים אני חושב שנודיע באופן מסודר שזוהי ההחלטה ונשלם את הכסף.

יצחק וקנין: אין לנו שום בעיה.

גילה גמליאל: מצוין.

יצחק וקנין: כל הזמן אומרים שהטוטו מחזיק את רוסו או אחרים.

יצחק וקנין: אני רוצה שתדעו שמכבי חיפה מקבלת 700,000 שקלים כקבוצת על, כאלופת ישראל, זה הכל.

יצחק וקנין: קבוצה בליגה הלאומית מקבלת מתוך ההקצבות שלנו סכום של כ-200,000 בלבד.

יצחק וקנין: זאת קבוצה שהיא מקצוענית, שהיא חלק מהטופס, שהיא חלק מהמערכת השיווקית שלנו.

שמעון מיימון: ועוד 740 בגין שימוש בשמות הקבוצות.

יצחק וקנין: אף אחד לא מקבל בעבור שמות הקבוצות.

שמעון מיימון: מקבלים, יש הסכם.

יצחק וקנין: אתה אומר דברים לא נכונים, תן לי להסביר.

יצחק וקנין: אמרתי ש-92 מיליון שקל זה הסכום הכללי של הכל מכל.

יצחק וקנין: גילוי נאות מלא.

שמעון מיימון: זה לא 200,000 שקל, זה עוד 740, ועוד גביע הטוטו זה עוד 250,000.

יצחק וקנין: אתה שוב חוזר, אבל זה עדיין לא ישנה את המספר של מה שאמרתי.

יצחק וקנין: אני יכול לקבוע באופן ודאי שחלק מהתקציבים שניתנו ב-3 השנים האחרונות לכדורגל נשים בכלל לא הגיעו לנשים.

יצחק וקנין: עובדה.

יצחק וקנין: הדברים הם כלי לקבוצות הכדורגל של הגברים.

גדעון סער: לך למשטרה.

יצחק וקנין: לא, לא.

יצחק וקנין: אינני יכול לבדוק את כל הנתונים.

גדעון סער: אתה קובע בוודאות, ואחרי זה אתה אומר שאין לך כלי.

גדעון סער: או שאתה יכול לקבוע בוודאות או שאין לך כלים לקבוע.

גדעון סער: אם אתה קובע בוודאות דבר כזה, זה דבר חמור מאוד מה שאתה אומר.

יצחק וקנין: אני אסביר.

יצחק וקנין: באותה מידה, כמו שהפסקנו עכשיו את כל התהליך שוועדת כץ תגמור את העבודה, כי היו בארץ כ-2,200 עמותות פיקטיביות, או משהו בדומה לזה, והפסקנו את כל תהליכי ההקצבות, גם הדברים האלה נמצאים בבדיקה.

גדעון סער: אז אתה קובע את זה בוודאות או שזה בתהליך של בדיקה?

יצחק וקנין: בוודאות.

גדעון סער: אז מה אתה צריך לבדוק?

גדעון סער: אתה לא יכול להגיד שאתה בודק דבר שאתה יודע בוודאות.

גדעון סער: אתה בטוח מודע שיש סתירה פנימית בדברים.

יצחק וקנין: אין סתירה.

יצחק וקנין: הסברתי שב-8 בחודש אנחנו מתייצבים לפני השרה עם דו"ח ביניים.

יצחק וקנין: זה דיון שכבר זומן.

יצחק וקנין: ההתאחדות לכדורגל חייבת למצוא מקור כספי הולם.

יצחק וקנין: לא מספיק מה שמר לוי אמר שההתאחדות תמצא איזשהו סכום.

יצחק וקנין: האגודות צריכות להיות בתקן, ובלי שום טובות.

יצחק וקנין: צריך לקבוע תקן מינימום מאושר בבקרה התקציבית, כאשר התקציב צבוע לטובת נושא הכדורגל, או כל ענף אחר שנמצא באותו מועדון.

יצחק וקנין: כמובן, הרשות המקומית אינה יכולה להיות משוחררת מאחריות, ואמרו את זה נציגי באר-שבע.

יצחק וקנין: נוח לי להתעסק בנושא באר-שבע, לא היה שום דבר אם היו מקצים שם סכום של 200,000 שקלים מתוך תקציב כל כך גדול של כדורגל הגברים לטובת הנשים.

מיכאל רצון: תרשה לי לסנגר עליהם, הם בינתיים מתקצבים.

גילה גמליאל: סליחה, זה לא רלוונטי.

רשף חן: ההבדל בין כל הגופים האלה לביניכם זה שאתם מוכרים כרטיסי טוטו.

רשף חן: אתם הגוף היחיד מכל הגופים האלה שמוכר לכלל הציבור במדינה ומרוויח מיליוני דולרים לשנה מזה שאנשים מהמרים.

רשף חן: הכסף נמצא אצלכם, אתה רוצה מהעירייה?

רשף חן: העירייה פושטת רגל.

רשף חן: אתה רוצה ממשרד החינוך?

רשף חן: אין לו כסף לשלם למורים.

רשף חן: ממי אתה רוצה שהכסף הזה יגיע?

יצחק וקנין: אנחנו לוקחים את עוגת ההכנסות של המועצה ומחלקים.

יצחק וקנין: התייעלנו, התארגנו, את כל הכסף בתוך התקציב.

יצחק וקנין: אם בשנה שעברה, למרות השנה הכלכלית הקשה שילמנו לספורט ב-100% את התקציב, תאמינו לי – פלאי עולם.

יצחק וקנין: אם בשנת 2003 אני מניח שאנחנו גם נשלם את התקציב, למרות הבעיות הכספיות, זה בא רק מתוך דרך של התייעלות.

רשף חן: אני מניח שאתם משלמים את הכסף לספורט, השאלה אם אתם מכירים בזה שיש מקום להעדפה מתקנת לנשים.

רשף חן: הלוא אצלן אין פרסום, אין התעניינות טלוויזיה, אין להן מקורות הכנסה.

יצחק וקנין: אמרתי שאנחנו נבצע את כל המלצות ועדת כץ.

יצחק וקנין: זאת הוועדה, זוהי הסמכות.

יצחק וקנין: אנחנו נבצע ונקבל את ההמלצות.

רשף חן: אבל ברור לנו שחסרים שם עוד 350,000 שקל.

יצחק וקנין: חסר כסף בכל המועדונים, בכל ענפי הספורט.

יצחק וקנין: מיד לאחר הדיון של ה-8 בחודש – אני מקווה שהדיון הזה יסוכם באותו יום ולא תהיה המשכיות – אשמח מאוד לשחרר עד השקל האחרון, כפי שנקבע בוועדת כץ.

גילה גמליאל: תודה רבה.

גילה גמליאל: מר שמעון מיימון, יו"ר ועדת הנשים בליגת הכדורגל, בבקשה.

שמעון מיימון: אני מצטער, אני חולק על הרבה מאוד מהאנשים פה, כולל ידידי יצחק שני.

בת שבע שטראוכלר: נבחרת להיות יו"ר ועדת הנשים?

שמעון מיימון: כן.

שמעון מיימון: כיו"ר ועדת הנשים עשיתי מה שחשבתי לנכון על פי ההמלצות ועל פי כל הישיבות שהיו לי עם משרד החינוך, עם היחידה לקידום ספורטאים מצטיינים, ועשינו עבודה להקים בית ספר למצוינות, ועשינו הרבה דברים.

שמעון מיימון: צר לי שההתאחדות לכדורגל עצרה את זה מכל מיני סיבות, העיקרית בהן היא פוליטיקה.

שמעון מיימון: יש פחד מקידום כדורגל נשים.

שמעון מיימון: האדם היחידי בליגה לכדורגל שבאמת מעניינת אותו ליגת נשים נמצא פה, וזה מר חיים צימר.

שמעון מיימון: הוא באמת, מתוך כוונות טובות וטהורות עשה את הכל כדי לקדם.

שמעון מיימון: הוא היה מוכן לעשות הכל רק כדי שהליגה תשרוד.

שמעון מיימון: הוא לא חייב אפילו להתעסק עם זה, יש 360 קבוצות כדורגל, ועוד 800, הוא לא היה חייב להתעסק בזה.

שמעון מיימון: הוא עוסק בזה מהיום שקמה הליגה.

שמעון מיימון: בהתאחדות לכדורגל – ואני לא מדבר כרגע על מר גברי לוי – יש פוליטיקה.

שמעון מיימון: התחלתנו תוכנית, עשינו איזושהי עבודת דוקטורט והבאנו את זה לוועדת הנשים.

שמעון מיימון: התמניתי בחודש דצמבר ליו"ר ועדת הנשים.

שמעון מיימון: עד אותה ישיבה קיימנו מספר פגישות, גם עם מינהל הספורט, גם עם היחידה לספורטאים מצטיינים במכון וינגייט, גם עם רשות הספורט, גם עם משרד החינוך – התאחדות ספורט בתי הספר.

שמעון מיימון: הכנו תוכנית עבודה וכבר התחלנו לצאת לדרך.

שמעון מיימון: הקמנו גם ליגה שניה לכדורגל נשים, ליגה שתקרא ליגה ארצית, לצורך העניין.

שמעון מיימון: הקמנו נבחרות אזוריות לכדורגל ילדות מגיל 10 עד 13, ומגיל 13 עד 15.

שמעון מיימון: ישבנו גם עם הרשויות המקומיות.

שמעון מיימון: עשינו עבודה למעלה מחודשיים ימים, רצנו לרשויות המקומיות: ביקנעם, שם הסכימו לתת את המתקן ללא תשלום, במודיעין, בחולון, בכפר סילבר.

שמעון מיימון: עשינו תוכנית וכבר התחילו לפעול בוינגייט, עשינו מחנה אימון ראשון, היו 180 בנות שרצו להירשם, לא היה לנו מקום – כי לא היה מקום בחדרים, עשינו סוף שבוע מרוכז – 50 ילדות הגיעו.

שמעון מיימון: יש ביקוש מעל ומעבר.

שמעון מיימון: לא האמנתי עד אותו שלב שיש כל כך הרבה ביקוש.

שמעון מיימון: עשינו סקר בבתי הספר, ועל כל 100 ילדות 80 רוצות לשחק כדורגל, 15 רוצות לשחק כדורסל ויתר ה-5 בענפי הספורט האחרים.

שמעון מיימון: זה פתאום עבר שינוי, הכדורסל היה הענף המוביל וראינו שיש פוטנציאל, ועשינו עבודה.

שמעון מיימון: הכל כבר היה סגור, היו המלצות, ישבו בוועדת נשים והכל סוכם ויצאנו לדרך.

שמעון מיימון: מרגע שאנשים בהנהלת ההתאחדות לכדורגל – לאו דווקא מר לוי – שמעו, הם אמרו שתהיה ליגה שניה, זה 10 נקודות.

שמעון מיימון: אני עתרתי לבית הדין ולבית המשפט המחוזי - ליגת הנשים לא הייתה מיוצגת בכלל באסיפה הכללית, לא הייתה זכות הצבעה, אם יש אסיפה כללית הם לא היו מוזמנים – אז לאחר מחשבה שניה הם אמרו שאני צודק והם יקבלו 10 נקודות, וייצוג באסיפה הכללית.

שמעון מיימון: ברגע שהם קיבלו ייצוג באסיפה הכללית ו-10 נקודות, למישהו ירד האסימון, הם אמרו שעכשיו שיש ייצוג במקום 12 עמותות יהיו 24, זה 240 נקודות, ואם יו"ר ועדת הנשים שולט על כולם הוא בעוד מספר שנים יהיה יו"ר ההתאחדות.

שמעון מיימון: אני עומד מאחורי כל מה שאני אומר.

שמעון מיימון: לפני שהתמניתי ליו"ר ועדת נשים אמרתי שאני לא בובה של אף אחד.

שמעון מיימון: ישבתי עם היו"ר על כל הסעיפים.

שמעון מיימון: יש פה חוברת עם 400 עמוד, ישבתי על סעיפי ההמלצות, והוא אמר לי שהכל מקובל.

שמעון מיימון: הבאנו את הדברים ליישום, ואז כשהוא קרא לי ואמר לי: "עצור, ליגה ארצית לא תהיה", קמתי והלכתי.

שמעון מיימון: אני לא מתפרנס מההתאחדות לכדורגל, אני לא צריך את זה בכלל.

שמעון מיימון: יותר קל לי להיות איש אופוזיציה מאשר להיות איש מטעם.

שמעון מיימון: הוא אמר לי שעשיתי טעות לא הייתי צריך להגיד לאנשים ממרכז הפועל כי אז הם מפחדים, זה מפריע להם באסיפה הכללית הבאה.

שמעון מיימון: פה מתחיל ופה נגמר העניין.

שמעון מיימון: אין ייצוג.

שמעון מיימון: אפילו אם יכניסו 2,3 נשים להנהלת ההתאחדות, יש 29 חברים.

שמעון מיימון: לא יהיה להן כוח והן לא יוכלו לקדם את הנושא.

שמעון מיימון: מינהל הספורט עצרו את עניין ההקצבות, הורידו את זה ל-1400 נקודות, לדעתי זה בחוסר תמימות, כי זה לא הוגן מה שהם עשו.

שמעון מיימון: היו צריכים לפחות, בשביל להחליט דבר כזה, להוריד מ-94,000 שקלים ל-17,000 שקלים, הייתה צריכה להיות הגינות, להגיד שמשנת הכספים 2003 תקבלו בעונה הבאה.

שמעון מיימון: בכל זאת הקבוצות מוציאות כספים, ואי אפשר במהלך עונה להגיד להם שלא יקבלו כסף.

שמעון מיימון: הם עשו תרגיל חכם, מעבר לקריטריונים הליגה הלאומית, הליגה הארצית והכדורסל הם בכלל מחוץ לקריטריונים.

גילה גמליאל: מי זה "הם"?

שמעון מיימון: המועצה להסדר ההימורים עם איגוד הכדורסל והתאחדות הכדורגל, עם כל מי שהכין שם –

דודו מלכה: הייתה ועדה ציבורית.

שמעון מיימון: אז הליגה הראשונה בליגת הגברים זה ליגה א', בנשים יש ליגה אחת.

שמעון מיימון: השוו את שתיהן, נתנו להם 30 – הם טעו הגיע להם 60 נקודות – 30 כפול 4 נקודות יצא 12 ומשהו, פלוס תוספת נשים יצא 17,000 שקלים.

שמעון מיימון: בצדק, נתנו את הקריטריונים לפי הליגה העליונה בגברים, אבל הליגה העליונה בגברים זו ליגת העל שהיא מחוץ לקריטריונים.

שמעון מיימון: גם בעניין ההקצבות ליתר הליגות בגברים, ברור לחלוטין שאי אפשר לקבל אותה הקצבה, כי כדורגל נשים נמצא בחיתוליו.

שמעון מיימון: יש את בג"ץ נהרייה עם שעות שחיה, השופט נתניהו והשופט ברק, קבעו שאם הקריטריונים יהיו כאלה משמעותיים בין ההישגיות לבין הקבוצות החלשות, לעולם לא יתאפשר לקבוצה חלשה להתקדם.

שמעון מיימון: כדורגל הנשים חלש, הוא לא יכול להתקדם, אז הם ימשיכו לקבל 1,000 נקודות או מיליון שקל, ואלה ימשיכו לקבל 100,000.

שמעון מיימון: איך הם יוכלו בכלל להגיע לכדורגל גברים.

שמעון מיימון: ואיפה המתקנים?

שמעון מיימון: אין מתקנים.

שמעון מיימון: אם ניקח קבוצה כמו הפועל תל-אביב- הם התפרקו אז נוח לי לדבר עליהם – הם השקיעו הרבה מאוד כסף, הביאו את הכסף מהבית.

שמעון מיימון: כשצריך לתת מגרש כדורגל בבלומפילד כדי לשחק, צריך לתת מתקן ראוי, עם תאורה מתאימה, יש תקן.

שמעון מיימון: הוא לא ייתן להם, הוא ייתן להן לשחק במגרש האדום בתל-אביב, המגרש הוא מטר על מטר, וכשיורד מבול הכל בוץ או במגרש בבית"ר תל-אביב.

שמעון מיימון: המגרשים לא מתאימים, לא ראויים, איך אפשר לקדם כך את כדורגל הנשים?

שמעון מיימון: באתי לראות את בנות רמלה במשחק גביע, חצי מגרש – אין תאורה.

שמעון מיימון: באתי לבית וגן, שאלתי את המנהל של בית"ר ירושלים: "תגיד לי, אין שוערת בשער?", אמרתי: "אני בחור צעיר אני עוד רואה", לא ראיתי כי אין תאורה בחצי מגרש.

שמעון מיימון: זה אחד הקריטריונים הבסיסיים: חייבים מתקנים, חייבים תאורה.

גילה גמליאל: כן, זה כתוב לנו בהמלצות.

גילה גמליאל: תודה רבה.

גילה גמליאל: הגברת שלומית ניר טור, בבקשה.

שלומית ניר טור: אין לי שום ספק שהנושא של כדורגל נשים, הוא עניין חברתי תרבותי של מדינת ישראל, ואם רואים אותו ככזה צריך להשקיע בו.

שלומית ניר טור: אין ספק שבלי העדפה מתקנת משמעותית, לא קטנה ולא בשוליים ולא 10%, זה לא יקרה.

שלומית ניר טור: אנחנו מקימים היום, בשנת 2003, משהו שכבר היה צריך לקום לפני 20 שנה, והיינו עומדים היום במקום אחר, ראו דוגמת כדורסל נשים, שהגיע להישגים.

שלומית ניר טור: בכדורגל – אני, כספורטאית עבר – מאמינה שאפשר להגיע להישגים עוד הרבה יותר גדולים, אפילו רק בגלל המבנה הטופומטרי של הישראלים.

שלומית ניר טור: לא צריכים להיות גבוהים, אפשר להגיע עם נתונים אתלטיים מאוד ברורים, ויש לנו ילדות מאוד מוכשרות בארץ, רק צריך לתת להן את ההזדמנות.

שלומית ניר טור: אני חושבת שחייבת לקום בהתאחדות לכדורגל מחלקת נשים, לא רק ועדת נשים.

שלומית ניר טור: יש מחלקת נוער שמטפלת בכל הנוער, צריכה לקום מחלקת נשים שתטפל חד-משמעית בעניין הזה.

שלומית ניר טור: מר רוני שניידר עשה תוכנית נפלאה, והוא זה שהביא את נבחרת הנשים להישגים כאלה ברוכים.

שלומית ניר טור: תשאלו את מר צימר, כמה מקבל נבחרת נשים בכדורגל לאומי לעומת כמה גברים או כמה נוער או כמה נערים.

שלומית ניר טור: שווה לבדוק.

רשף חן: מי קובע את השכר?

שלומית ניר טור: ההתאחדות לכדורגל קובעת.

שלומית ניר טור: כהמלצה אני חושבת שצריכה לקום מחלקת נשים.

חיים צימר: אבל את ליווית את הנושא הזה כבר 5 שנים לפחות, מההתחלה, ואני מכיר את הדיבורים האלה.

חיים צימר: היית היועצת של כמה שרים.

חיים צימר: זה שיקימו או לא יקימו מחלקה, זו לא הבעיה.

חיים צימר: אמר מר מיימון, יכול להיות שבגלל שאנחנו המנהלים של זה, וראשי ההתאחדות טיפלו בזה, יש כדורגל נשים.

חיים צימר: זו לא הייתה החלטה של אופ"א, זו הייתה החלטה שלנו.

שלומית ניר טור: זה חלק מההתייחסות.

שלומית ניר טור: התעודדתי מאוד היום שיו"ר ההתאחדות לכדורגל לקח את זה על עצמו, כי אני יודעת שהוא מסוגל לעשות הרבה מאוד.

שלומית ניר טור: בגלל שיש פה כל כך הרבה חברי כנסת אני רוצה להגיד לכם דבר שאולי אתם לא ערים לו.

זהבה גלאון: אבל זה הכל לשנה הבאה, אנחנו מוטרדים מסיום העונה השנה.

שלומית ניר טור: נכון, אבל תקציבו של משרד הספורט בשנת 1996 היה 126 מיליון שקל לספורט.

שלומית ניר טור: אנחנו מדברים על הספורט התחרותי, על ההישגי, על כל הענפים והתשתיות.

שלומית ניר טור: השנה – התקציב הוא 59 מיליון.

שלומית ניר טור: אם זה לא אומר לכם שאי אפשר לפתח ספורט בצורה סבירה במדינה - - תקציב משרד הספורט הוא לעג לרש.

שלומית ניר טור: אי אפשר להקים שום דבר ככה.

גילה גמליאל: חה"כ גדעון סער, בבקשה.

גדעון סער: גברתי היו"ר, נושא הדיון היום קשה, וזה לא אומר שמצב כדורגל הגברים מרומם את נפש הציבור שמתעניין בזה והולך למשחקים.

גדעון סער: אני חושב שצריכים לנסות למצוא דרכים מעשיות.

גדעון סער: שמענו שיש ישיבה אצל השרה ב-8 במאי.

גדעון סער: חשוב שאנחנו נהיה עם היד על הדופק בעניין הזה, כדי לוודא שזו תהיה ישיבה שבה ייחתכו דברים, וייפתרו דברים, כולל אותה מצוקה ששמענו עליה, שבגינה הופסקו המשחקים העונה, ושייפלו בה החלטות.

גדעון סער: זו לא שרה שנחשדת בזה שהיא לא יודעת לקבל החלטות, אבל חשוב שנהיה מעורבים בתהליך כדי לוודא את העניין.

גדעון סער: זה עניין של מודעות, נכון שיש את עניין הליגה השנה, אבל זה דבר הרבה יותר רחב.

גדעון סער: יש קשר הדוק בין העניין של נשים בכדורגל בכלל לבין היכולת להתקדם עם כדורגל נשי, הדברים קשורים אחד בשני.

גדעון סער: אני חושב שחשוב שאנחנו, כוועדה, נמצא את ההזדמנות לצאת למשחק.

גדעון סער: כמו שאנחנו מקיימים כאן ישיבה שדנה בנושא, להראות ולהפגין את התחושה של עניין שיש בכדורגל נשים.

מיכאל רצון: אנחנו מזמינים אתכם, יש לנו משחק של הפועל באר-שבע נגד אס"א חצי גמר.

גדעון סער: אנחנו נממש את זה, כולם כאן יודעים שמה שתקבע היו"ר זה מה שיבוצע.

גדעון סער: דברתי על עניין המודעות ועל הזיקה לעניין בכדורגל בכלל.

גדעון סער: אני לא מעורה בזה מספיק, נדמה לי שיש תעריפים מוזלים לנשים במשחקי ליגה וכדומה.

חיים צימר: יש גם כניסה חינם.

גדעון סער: באיזשהו שלב נצטרך לתת את הדעת, אני לא יודע אם בוועדה הזאת או בוועדת הספורט ששייכת לועדת החינוך, איך אנחנו גורמים לזה שיותר נשים פוקדות את מגרשי הכדורגל.

גדעון סער: בסופו של דבר, יש זיקה בין הדברים.

גדעון סער: צריך גם לתת את הדעת – זה דבר ששמענו פה והוא מעודד – לגבי הביקוש בנוער.

גדעון סער: יש פער גדול בין הגילאים הצעירים – פה יש לגיטימציה לאהדה ולהשתתפות במשחק – לבין דורות קודמים.

גדעון סער: לא קבלנו סקירה מה קורה בעיקר במועדונים הגדולים, שיש להם גם את היכולות הכלכליות, מבחינת הקמת מסגרות לנוער, כי זה מפתח להתפתחות של כדורגל נשים.

גדעון סער: דבר אחרון – כי אני לא מאמין בזה בתור אמצעי ראשון – בסופו של דבר מועצת ההימורים, שהיא סטטוטורית, כולם צריכים לדעת שאם לא יימצא פתרון מניח את הדעת על ידי הרשות המבצעת, אז הרשות המחוקקת יכולה להבטיח דבר כזה או אחר בחקיקה, או אחוז כזה או אחר שהיא רואה כאפליה מתקנת, היא יכולה להבטיח בחקיקה.

גדעון סער: אני מתנגד לזה שבכל דבר ילכו לחקיקה, אני לא חושב שזה פתרון, אבל גם אתם, שמופקדים על מציאת הפתרון המעשי צריכים לדעת שאי שם, מעבר לאופק, קיימת גם האפשרות הזאת.

גילה גמליאל: תודה רבה.

גילה גמליאל: חה"כ אילן שלגי, יו"ר ועדת החינוך, התרבות והספורט ידבר, ואחר כך אסכם.

אילן שלגי: למדתי פה היום הרבה.

אילן שלגי: אני בהחלט יודע היום יותר על כדורגל הנשים, ואני גם יודע שהוא מקופח.

אילן שלגי: אני מקבל את המטפורה של חה"כ חן, שאצלנו ובעולם, רואים בכדורגל את מלחמת השבט של היום, או מלחמת הגלדיאטורים, ואת זה צריך לשנות.

אילן שלגי: אולי דווקא פה צריך לאחוז את השור בקרניו ולומר: נתחיל מהכדורגל.

אילן שלגי: אני סבור שצריך שהמסר יהיה מכיתה א' בבתי הספר, לא הבנים למגרש הכדורגל והבנות למגרש הכדורעף, אלא פעם כך ופעם כך, ולהזמין את המשפחות לראות גם את משחקי הכדורגל של הבנות בבתי הספר.

אילן שלגי: לטפח קבוצות ילדים וקבוצות נוער, ושנבוא אנחנו, חברי כנסת, ויבואו ראשי ערים למשחקי כדורגל של בנות.

אילן שלגי: זה יביא עוד קהל, זה יביא את התקשורת, מראה שאנחנו מתייחסים.

אילן שלגי: אני בהחלט בעד חקיקה של העדפה מתקנת - כמו שיש בחוק החברות הממשלתיות - לגבי ייצוג נשים בהנהלות של ההתאחדות לכדורגל ושל איגודי הספורט.

אילן שלגי: צריך לתת לזה ביטוי גם בתקציבים.

אילן שלגי: הניסיון לעודד את הכדורגל כספורט משפחתי הוא דבר חשוב מאוד.

אילן שלגי: המסר הזה – אני בהחלט מברך עליו.

אילן שלגי: זה שוב מחזיר אותנו לכסף, אז אני מקווה שלדברים של מר אייל ארד יש גיבוי בתקציבים של ההסברה ויחסי הציבו של ההתאחדות לכדורגל, וכשתהיינה יותר נשים ביציעים של משחקי הכדורגל, ואם אפשר למה שלא יאורגנו משחקי נשים מוקדמים לפני הדרבי התל-אביב, שיהיה הדרבי של קבוצות הנשים.

חיים צימר: בגמר גביע המדינה, כבר שנה שלישית.

אילן שלגי: זה גם יפחית את האלימות במגרשי הכדורגל.

אילן שלגי: תודה רבה.

גילה גמליאל: אני רוצה להודות לכולם ולסכם בשם שתי הוועדות:

גילה גמליאל: הוועדה לקידום מעמד האישה וועדת החינוך, התרבות והספורט.

גילה גמליאל: אנחנו יוצאים בקריאה לאפשר לליגת הנשים לסיים את השנה עם כל מה שכרוך בכך, כולל אותם משאבים, ולממש את ועדת אופיר כץ - הבנו שלא אמורה להיות עם זה בעיה.

גילה גמליאל: לדאוג לבקרה תקציבית שהכספים שיוקצו לליגה אכן יגיעו נקודתית לכדורגל נשים, ולא כפי שמר שני מתאר לנו שקורה עכשיו.

גילה גמליאל: בהזדמנות זו אנחנו גם פונים לשרת החינוך על מנת לוודא בניית תשתית בבתי הספר לדור העתיד, לנערות, כפי שהוצג לנו היום על ידי מר שניידר.

גילה גמליאל: בנוסף, לגבי חקיקה.

גילה גמליאל: כולנו נתמוך בחוק של שדולת הנשים לגבי ייצוג הולם לנשים בספורט, וגם נעלה הצעה נוספת, שרשות השידור תכיר כהפקת מקור במשחקי ליגת הנשים.

גילה גמליאל: נדאג לוודא את יישום הבטחותיו של יו"ר ההתאחדות לכדורגל, מר גברי לוי, שבזמן שתתכנס האסיפה הכללית באוגוסט, יהיה ייצוג הולם לנשים.

גילה גמליאל: אני מודה לכולם, ראשית לשתי השחקניות: אנדראה ברחולץ וקרן יחס, שפנו אלינו, לחברת הכנסת זהבה גלאון.

גילה גמליאל: תודה גם לגברת דנה גורדון, מנהלת הוועדה.

גילה גמליאל: אני מקווה שמכאן תצא בשורה טובה.

גילה גמליאל: שיהיה לכולנו חג שמח.

גילה גמליאל: הישיבה נעולה.