ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 16, פרוטוקול מספר 411, 2005-05-18 09:30

יורי שטרן: אדוני, אני שאלתי אותך שאלה אחרת.

יורי שטרן: זה לא מספיק שאדם נמצא במצב.

משה בר-סימן-טוב: אתה שאלת אם שוק העבודה יכול לקלוט אותם?

יורי שטרן: שהוא צריך למצוא עבודה, יש לך קשישים שמתים לקבל פרנסה נוספת, אבל מי ייקח אותם, מי ישלם להם?

משה בר-סימן-טוב: או-קיי, ולכן אני אשיב.

יורי שטרן: אתה יודע, יש בדיחה רוסית, על הליכה לגן-חיות.

יורי שטרן: על הכלוב של הפיל כתוב: "הפיל האפריקאי אוכל 500 ק"ג של תפוח-אדמה, 100 ק"ג של גזר, מאה ק"ג של כרוב ואז אחד מהמבקרים עומד מול השלט ואומר: "וואללה, הוא יכול לאכול כל זה?

יורי שטרן: " והעובד שם אומר לו: "הוא יכול, אבל מי ייתן לו?".

יורי שטרן: אז לכן יש במשוואה הזאת שני מרכיבים או שני תנאים.

יורי שטרן: אחד- באמת שיהיה רצון לעבוד, והשני- שיהיה רצון לקלוט.

משה בר-סימן-טוב: אז במקביל, וזה למיטב הבנתי ואני מניח שגם אתם תסכימו אתי, כן נעשתה במקביל, פעלה הממשלה לתמרץ, כלומר ליצור את התנאים ששוק העבודה והמשק יוכל להרחיב את היקף המועסקים בו.

משה בר-סימן-טוב: איך יעשה את זה?

משה בר-סימן-טוב: אל"ף, על-ידי הפחתת נטל המס על עבודה.

משה בר-סימן-טוב: בי"ת, על-ידי הפחתת נטל המס על מעסיקים.

יורי שטרן: לא.

משה בר-סימן-טוב: אני רוצה להמשיך ולענות.

יורי שטרן: זה לא.

יורי שטרן: כי אתה מדבר פה על אוכלוסייה ספציפית.

יורי שטרן: הרי בעצם העובדה שקבעו לה קצבאות מיוחדות, הכירו בכך שמצבן של המשפחות האלה הוא ייחודי, הוא לא כמו השאר.

יורי שטרן: נגיד, זה היום 10 אחוזים מכלל המשפחות בארץ.

יורי שטרן: לפני 15 שנה, אם אני לא טועה, זה היה 5 אחוזים, אפילו פחות.

יורי שטרן: זאת אומרת, זו אוכלוסייה שקפצה פי שתיים.

יורי שטרן: ועכשיו זה תהליך שעובר בכל העולם, ואצלנו גם מתרחבת התופעה הזאת.

יורי שטרן: ופה היה גם מרכיב נוסף וזה תוספת שהעלייה הגיעה.

יורי שטרן: בעלייה יש פי שלוש יותר משפחות חד-הוריות מאשר באוכלוסייה הותיקה.

יורי שטרן: והעלייה היא מלווה במצוקה משל עצמה.

יורי שטרן: זאת אומרת, זה מצב של מצוקה מאוד מאוד עמוקה.

יורי שטרן: בקביעה שיהיו קצבאות מיוחדות למשפחות חד-הוריות, הכירה ממשלת ישראל.

יורי שטרן: אני חושב שזה היה ב-1994 או 1993, הכירה במצבם המיוחד מבחינת היכולת שלהם באמת להשתכר ולגדל ילדים.

יורי שטרן: לכן כשאתם מדברים על מה שעשיתם בשביל להבטיח שיהיה שוק עבודה, השאלה המיידית היא מה עשיתם בשביל האוכלוסייה הזאת שפגעתם בה פגיעה עמוקה במיוחד, כאשר היא אוכלוסייה מיוחדת מבחינת היכולת להיקלט בשוק העבודה ולמלא את תפקידם כהורים.

יורי שטרן: כי בזה החברה כולה מעונינת.

יורי שטרן: אז מה עשיתם, מה חשבתם, איך שוק העבודה יקלוט אותם כאשר לפני כן לא כל-כך קלה.

משה בר-סימן-טוב: הפעולות שנעשו היו פעולות רוחביות.

משה בר-סימן-טוב: מתוך מטרה להעלות את התפוקה של כל עובד, להעלות את ערך התפוקה של כל עובד בעיני המעסיק.

משה בר-סימן-טוב: ואת זה נעשה על-ידי הפחתת נטל המס ונעשה על-ידי הפחתת מס החברות ומס מעסיקים.

משה בר-סימן-טוב: זה נעשה על-ידי פעולות לצמצום היקף תופעת העובדים הזרים בארץ שאנחנו יודעים שהיא קשורה קשר ישיר לבעיה של יציאה של אנשים משוק העבודה.

משה בר-סימן-טוב: וכל הדברים האלה ביחד היו אמורים ליצור את התנאים של שילוב בשוק העבודה של אותם מקבלי הבטחת הכנסה.

משה בר-סימן-טוב: היו פעולות שבוצעו גם קודם ונמשכו גם עכשיו בלי קשר לתכנית, כמו מעונות יום שנועדו לסייע לאנשים בכלל ולאמהות חד-הוריות במקרה הזה.

יורי שטרן: זה הם יספרו לך.

משה בר-סימן-טוב: זה היה עוד קודם וזה תוגבר בתכנית שנעשתה בסיוע משרד התמ"ת.

משה בר-סימן-טוב: ושם, לדוגמה, יש הנחה מיוחדת להורים יחידים, יש קידום בתור.

משה בר-סימן-טוב: אז נגיד מעונות יום שזה מונע מאם להשתלב בעבודה ומאם חד-הורית יותר מאם רגילה.

משה בר-סימן-טוב: אני מניח שיש עוד דברים שנוקטים משרדים שונים, כמו לדוגמה, הסיוע שהביטוח הלאומי נותן לרכישת ציוד בתחילת השנה, ציוד לימודים לאמהות עבור ילדיהן.

משה בר-סימן-טוב: אולי יש פעולות נוספות על-ידי משרדים שונים.

ברכה ארג’ואני: גם המענקים האלה מקוצצים, מגיל 11 המענקים האלה מקוצצים.

יורי שטרן: בקיצור, אתם חושבים שהטיפול הרוחבי.

משה בר-סימן-טוב: ואחר-כך כרונולוגי.

יורי שטרן: לא, זה לא כרונולוגי.

משה בר-סימן-טוב: לא, כרונולוגי שקרה אחר-כך.

שאול יהלום: כרונולוגי כן.

יורי שטרן: זה קודם כל, שוב, אני מדבר על טיב ההחלטות שמקבלים.

יורי שטרן: אם לא היו הפגנות, לא הייתם בכלל מוכנים לשום תכנית.

משה בר-סימן-טוב: אז על זה אמרתי שאני לא יכול להתייחס כי אני לא יודע.

הרן לבאות: אדוני, אם אפשר להשלים.

הרן לבאות: אז בשנת, אני חושב, 1994 או 1995, כמו שאמרת, כאשר ניתן טיפול מיוחד ובתוך הבטחת הכנסה הבחינו בין אמהות חד-הוריות לבין משפחות רגילות.

הרן לבאות: נתנו להם תוספות ולאחר-מכן בשורה של תיקוני חקיקה, ביניהם פרטיים וביניהם שהוסיפו הטבות נלוות, הגדילו את הקצבה.

הרן לבאות: יש מחקר מאוד מעניין של בנק ישראל שעליו גם התייחסו אליו וגם לחלק מעבודת המטה, נראה באופן ברור ששיעור ההשתתפות בכח העבודה של אמהות חד-הוריות הלך וירד במהלך כל השנים האלה.

הרן לבאות: ואצלנו באוצר ראו השוואה ישירה בין גובה ההטבות בהיקף ההטבות לבין השיעור בכוח העבודה.

יורי שטרן: ואיזה מחקר נעשה בשביל לבדוק את היכולת של שוק העבודה?

יורי שטרן: באותה תקופה היתה תקופת מיתון מהקשות בתולדות המדינה.

הרן לבאות: אם יורשה לי, על מצב הביקוש ולא מצב ההיצע אם אפשר.

משה בר-סימן-טוב: תופעת המיתון כבלתי תלויה בעובדה שהיו כל-מעט משתתפים בשוק העבודה, זה אחד הגורמים למיתון.

הרן לבאות: אני מוכרח גם לציין וזה ראוי, הביטוח הלאומי לאשר את מה שאני אומר או לא, אבל נדמה שבשנת 2000 או שנת 2001 היתה עלייה בשכר הממוצע במשק של 10 אחוז, אם אני לא טועה, והקצבאות היו צמודות לשכר הממוצע.

יורי שטרן: זה הופסק.

הרן לבאות: לא, אני אומר, 2001.

הרן לבאות: בעקבות העלייה העצומה הזאת שזה היה בעצם רעש בסטטיסטיקה בעקבות הבועה, עלו הקצבאות, כל הקצבאות שהיו צמודות, וביניהן גם קצבאות הבטחת הכנסה ב-10 אחוזים.

הרן לבאות: שזו היתה עלייה מהותית, בלי באמת שהשתנתה רמת החיים של כל האוכלוסייה.

הרן לבאות: זה היה חד-פעמי.

הרן לבאות: באותן השנים עם הגידול העצום במקבלי הבטחת הכנסה, גם קיבלנו איתותים מהמוסד לביטוח לאומי שבסופו של דבר יש לנו פה בעיה ותחלופה שאנשים מעדיפים לקבל קצבאות ולהישאר בקצבאות מאשר לצאת לעבודה.

ברכה ארג’ואני: זה ממש לא נכון.

יורי שטרן: אל תפריעו.

שאול יהלום: מה זה איתותים?

שאול יהלום: עשו מחקר של בנק ישראל?

הרן לבאות: לא, המוסד לביטוח לאומי, יש לו מחלקת מחקר, עשו מחקרים עצמאיים.

הרן לבאות: יש לו מחקרים שהיו חלק מעבודת המטה שהם גם נגעו לאמהות חד-הוריות ולמקבלי הבטחת הכנסה בכלל.

הרן לבאות: אני לא אומר שהם בנו את ההפחתה כמו שהיא.

ברכה ארג’ואני: אדוני היושב-ראש, מתוך 150 אלף משפחות חד-הוריות יש 75 אחוזים נשים שהן עובדות.

רן מלמד: שני נתונים, ברשותך, ואני חושב שחייבים באמת לשים את הדברים.

רן מלמד: צריך לזכור שההחלטה המקורית של הממשלה, שהאוצר כל-כך שמח וגם מדווח עליה היום, קבעה שבעצם הקיצוץ יהיה מינואר 2003 ולא מיוני.

רן מלמד: רק בעקבות סערה ציבורית שהתחילה כבר אז בתמיכה מאוד גדולה של חברי-כנסת, הקיצוצים התחילו ביוני.

הרן לבאות: לא נכון.

הרן לבאות: לא, זה בגלל בעיות טכניות גם בביטוח הלאומי.

יורי שטרן: אדוני, סליחה, אני יודע שאנשי האוצר הם האנשים הכי רגועים בדיון.

יורי שטרן: לא, לא, אל תתפרץ.

רן מלמד: וגם אז הביטוח הלאומי הוציא מכתבים לאמהות החד-הוריות ולמקבלי הבטחת הכנסה שהכסף יורד להם רטרואקטיבית מינואר.

רן מלמד: ורק בגלל הלחץ שנוצר בוטל הקיצוץ הרטרואקטיבי שבעצם היה צריך ליצור פגיעה עוד הרבה יותר קשה באמהות החד-הוריות.

רן מלמד: ואני חושב שהנתונים האלה צריכים להיות בפניכם כשמדברים, אם הוועדה הזאת אמורה לדון על עבודת מטה, ברור היום והרי אנחנו יודעים שבשנה הראשונה של הפעלת התכנית הזאת, ורואים גם בנתונים של ד"ר סיגל שלח, בשנה הראשונה התכנית הזאת היתה כישלון.

רן מלמד: היום אנחנו רואים שיש יותר הצלחות, יש יותר נשים שמצליחות לקבל.

רן מלמד: השנה הראשונה היתה כישלון כי אף אחד במשרד האוצר לא טרח ליצור ולו מקום עבודה אחד, לא יצר את הרקע שאפשר יהיה לצאת באמת לעבודה.

משה בר-סימן-טוב: זה לא תפקידו של משרד האוצר לייצר מקומות עבודה.

יורי שטרן: אני רוצה לציין פה את העובדות כפי שאני רואה אותן זה ככה.

יורי שטרן: בהכנת ההחלטה ההיא, אל"ף, לא היה שום מחקר חברתי.

משה בר-סימן-טוב: היה של בנק ישראל.

יורי שטרן: חברתי שמנתח.

משה בר-סימן-טוב: היה מחקר של בנק ישראל של מחקר חברתי בלתי תלוי שמסתכל על קצבת הבטחת הכנסה ובודק ומראה בצורה, אני חושב, חד-ערכית וברורה את הקשר בין גובה הקצבה לאי השתלבות בשוק העבודה.

יורי שטרן: מי בדק את ההשלכות החברתיות?

יורי שטרן: קודם כל, על הילדים של הקיצוץ?

יורי שטרן: אתם בדקתם את זה?

משה בר-סימן-טוב: אנחנו מסתכלים.

יורי שטרן: דקה אחת, אתם מציעים לקבל החלטה מסוימת, אתם אומרים: "אפשר לקצץ סיוע חברתי".

יורי שטרן: אתם חייבים לנתח את ההשלכות של זה, זאת דרישה מערכתית שאתה אומר, אלה ההשלכות הכלכליות, אלה ההשלכות החברתיות ואלה הדברים שאנחנו צריכים לעשות בשביל שהמהלך הזה יעבוד טוב.

יורי שטרן: לא היה ניתוח חברתי שאתם התבססתם עליו ואמרתם שבלב שלם אנחנו יכולים.

משה בר-סימן-טוב: מה זה ניתוח חברתי?

יורי שטרן: ניתוח חברתי זה איך זה ישפיע על רמת החיים.

שאול יהלום: אני אשאל אחרת.

שאול יהלום: האם יש מישהו שבדק את אותו מחקר של בנק ישראל מהיושבים כאן?

משה בר-סימן-טוב: אני קראתי אותו לאחרונה לפני כשנה.

שאול יהלום: לאורך כמה זמן הוא בדק את המגמה הזאת?

משה בר-סימן-טוב: הוא בדק את הקטע הספציפי של, אני אנסה להסביר בקצרה, כמה שעות צריך לעבוד על-מנת להגיע לגובה הקצבה.

משה בר-סימן-טוב: הוא בדק את זה לאורך שנות ה-80.

יורי שטרן: עשור.

משה בר-סימן-טוב: למעלה מעשור.

משה בר-סימן-טוב: אני יכול למסור לכם גם את המחקר.

שאול יהלום: כשאומר היושב-ראש "מחקר חברתי", הוא מתכוון, נניח שזה מחקר שאומר שלאורך מגמה של עשר שנים הוא באמת רואה שעלו קצבאות, ירד כוח עבודה, נניח.

שאול יהלום: זה באמת תהליך חברתי ארוך טווח שהוא יכול לקרות.

שאול יהלום: ברגע שאתה באופן דרסטי מצפה שתוך חודש תשנה מגמה של עשר שנים שהיא מגמה מאוד ארוכה, זה אנטי חברתי.

שאול יהלום: בגלל שאתה בא ואתה אומר, אני הולך לתקן נניח עוול כזה גדול בשוק העבודה, אבל היא לא נותנת את הכלים בגלל שאין שום, וזה רואים עכשיו.

שאול יהלום: זאת אומרת שאין שום אפשרות לבטל קצבאות תוך חודש ולצפות שבחודש הבא להחזיר את הכל לתקנה.

שאול יהלום: זה לוקח המון זמן עד שמוצאים עבודה, עד שמוצאים סידור לילדים, עד שהתודעה מתחלפת.

שאול יהלום: הרי בממשלה בינינו, בממשלה אתה גם צריך להיות עם יציבות מסוימת.

שאול יהלום: זאת אומרת, האימא הולכת, מסכמת על מעון, מסכמת על זה, מי יודע מה יהיה בעוד חצי שנה.

יורי שטרן: או לוקחת משכנתא.

שאול יהלום: זאת אומרת, צריך גם איזשהו ביטחון מבחינת זאת שיבואו ויגידו: "זוהי מגמה שעכשיו תנהיג אותנו חמש שנים, עשור".

שאול יהלום: לכן זה עניין חברתי שאתה בא ומתקן דבר עם תיקונים.

שאול יהלום: לא, נגיד, "זאת המגמה ואני מחסל את העניין ועכשיו שכל האימהות החד-הוריות ילכו לרחוב וימצאו עבודה".

משה בר-סימן-טוב: אבל לדעתי זה לא אומר שזה שלא אומר שנעשה, כי גם במקביל אבל הממשלה.

שאול יהלום: לכן אני אומר לך שהמחקר של בנק ישראל שאני אמרתי מי שבקי בו, זה אי אפשר להציג אותו בהצדקה.

שאול יהלום: אפשר להציג את המגמה כהצדקה, כתכנית להצדקה, הצדקה לתכנית.

שאול יהלום: אבל לא באופן מיידי, אתם עושים סוויץ' ומצפים שהכל יחזור למקומו.

יורי שטרן: או-קיי.

יורי שטרן: אני רוצה לשאול את הביטוח הלאומי, מה היתה דעתכם, מה אתם המלצתם, מה חקרתם באותה תקופה, כי השתתפתם בדיונים ואני לא זוכר אתכם סומכים את ידיהם של אנשי האוצר בהערכות שהם הביאו לדיון בכנסת.

איריס זנגי: תראה, מי שהשתתפה בדיונים זו אורנה וירקוביצקי.

יורי שטרן: אבל אתם מייצגים אותה, תפסיקו את זה.

איריס זנגי: אני מסבירה.

איריס זנגי: זה נכון שאגף הבטחת הכנסה לא הסכים עם כל שלל ההטמעות של - -

יורי שטרן: מה זאת אומרת, "לא הסכים"?

איריס זנגי: לדוגמה אנחנו חשבנו שכן צריך להוריד את גיל הילדים שברגע שהם מגיעים לגיל שלוש, האם יכולה לצאת לעבודה בגלל שבעצם אז מתחילות מסגרות שהן גם יותר זולות, גם יותר נגישות מאשר עלויות של מעון.

איריס זנגי: למשל, גם חשבנו שזה דרסטי מדי להזכיר לכולם, עד אז היה גיל שבע.

איריס זנגי: אפשר אולי להבין שזה לא כל-כך סביר שאישה יכולה לשבת בבית ולקבל הבטחת הכנסה ורק לגדל את הילד עד גיל שבע כשיש כבר מסגרות שהן חינוך חובה כבר הרבה לפני כן.

משה בר-סימן-טוב: יש מסגרות מגיל אפס, מגיל לידה.

יורי שטרן: אין מסגרות ציבוריות.

שאול יהלום: כמה עולה מעון, לדעתך?

גלי עציון: 1,390 ש"ח.

משה בר-סימן-טוב: אני שמח בשבילך שזה עולה לך 1,390 ש"ח.

גלי עציון: זה לפי הכנסה של שני בני-זוג.

משה בר-סימן-טוב: גובה ההשתתפות הוא תלוי במבחן הכנסה ובמספר הנפשות.

יורי שטרן: איפה, בצהרון פרטי?

משה בר-סימן-טוב: במעון יום.

יורי שטרן: במעון יום לאיזה גיל?

משה בר-סימן-טוב: מגיל לידה עד גיל שלוש.

שאול יהלום: אבל אחד הקריטריונים זה היקף המשרה.

שאול יהלום: האישה צריכה לעבוד משרה שלמה, אם היא עובדת 20 שעות היא לא מקבלת כלום כמעט.

גלי עציון: האישה שקיצצו לה את השכר והיא יצאה עכשיו לחפש עבודה, היא לא יכולה להכניס את הילד בשום מסגרת כדי לחפש עבודה.

יורי שטרן: תציגי את עצמך.

גלי עציון: שמי עו"ד גלי עציון מנעמ"ת ומה שאני רוצה להגיד, אני חשבתי שאנחנו נבוא לדבר על מכאן והלאה, אבל אם מדברים על מה שהיה בעבודת המטה, יש פה שלוש רגלים, אפילו אם אנחנו לוקחים מנקודת מבט שכל המחקרים הם נכונים והיה צריך להוציא אוכלוסייה ממצב של קבלת קצבאות למצב של עבודה, אז יש פה הכנה של השוק, קרי המעסיקים, לקלוט את זה.

גלי עציון: ויש גם הכנה של כל אותה אוכלוסייה שישבה בבית, אין לה הכשרה מקצועית, אין לה סידור לילדים אפילו לחפש עבודה, זה לא שיטת הזבנג וגמרנו.

גלי עציון: זה לא שיתנו יותר כסף - לא אומר שמחר בבוקר כבר יש לה עבודה, היא צריכה לחפש עבודה.

גלי עציון: אפילו בשביל תקופת הזמן של חיפוש העבודה צריך ליצור איזושהי מסגרת שהיא תוכל להשאיר את הילדים כדי לחפש.

גלי עציון: יש פה חוסר התארגנות שהוא כל-כך בוטה שזה ממש בתור אזרח אני אומרת פה.

שאול יהלום: כנציגת נעמ"ת, אימא אחת עובדת בחצי משרה, אימא חד-הורית בודקים לה גם היקף המשרה והיא עובדת 20 שעות, נניח, ומרוויחה שכר מינימום, כמה היא תוכל לשלם למעון בגיל שנה בערך?

גלי עציון: אני יודעת שסכום המקסימום הוא 1,390 ש"ח למשפחה ששני בני-הזוג משתכרים כעשרת אלפים ש"ח ביחד.

גלי עציון: יש תמיד עדיפות ובדרך-כלל נכנסים אלה שעובדים במשרה מלאה.

גלי עציון: אני יודעת שלמשפחה שמשתכרת ביחד עשרת אלפים ש"ח, כבר ההנחה שלהם היא משהו בסביבות ה-50 ש"ח.

גלי עציון: זאת אומרת הסבסוד הוא מאוד נמוך.

גלי עציון: אני יכולה להמציא לוועדה, יש למשרד התמ"ת.

משה בר-סימן-טוב: ההשתתפות של משרד התמ"ת בסדר גודל של 500 עד 700 ש"ח בחודש.

משה בר-סימן-טוב: אני אביא לכם, יש את זה גם בהצעת התקציב.

שאול יהלום: בסדר, לדידך, אז האימא עם שני ילדים שאתה נותן לה עכשיו 2,716 ש"ח והיא צריכה את שני הילדים במעון.

שאול יהלום: שנניח תוריד להם עכשיו של ילד שני.

משה בר-סימן-טוב: היא לא תשלם יותר מ-500 ש"ח לחודש.

שאול יהלום: מה אתה מדבר.

משה בר-סימן-טוב: לשני הילדים ביחד.

משה בר-סימן-טוב: צריך לומר את העובדות, עם כל הכבוד, יש גם עובדות.

שאול יהלום: שהיא עובדת חצי משרה?

משה בר-סימן-טוב: כן.

יורי שטרן: בואו נשאל את הנשים עצמן.

יורי שטרן: בבקשה.

משה בר-סימן-טוב: אם יש לכם פה אינטרנט, אני אוציא לכם את טבלת ההשתתפות.

ילנה פורת: אני אימא לחמישה ילדים.

ילנה פורת: יש לי שלושה ילדים קטנים.

ילנה פורת: אני מאוד כועסת בגלל שאני הלכתי לעבוד שמונה שעות, 40 שעות קבועות.

שאול יהלום: באילו גילאים חמשת הילדים?

ילנה פורת: שלושה ילדים שלי, תאומים, שלוש וחצי; ושנה ושבעה חודשים זה הכי קטן.

ילנה פורת: הבן שלי יהיה 18, הבת שלי בת 14.

ילנה פורת: שני הילדים הם בביה"ס.

ילנה פורת: השלושה ילדים, אני לא כל-כך יכולה להסתדר איתם עם הגן, עם העבודה, עם השכירות, עם האוכל, כל המצב הכלכלי.

ילנה פורת: אני מקבלת 2,500 ש"ח מזונות מהביטוח הלאומי ומקבלת הבטחת הכנסה.

ילנה פורת: מזונות והמשכורת שלי זה בשביל לשלם שכירות ולשלם הכל.

ילנה פורת: אני שילמתי גן פרטי, עשו לי הנחה לשלושה ילדים, 3,500 ש"ח לחודש.

ילנה פורת: המשכורת שלי 2,900 ש"ח.

ילנה פורת: מה, איפה אנחנו?

ילנה פורת: חצי שנה ביקשתי ממשרד החינוך שתעביר לי לגן לילדים, אני לא יכולה לשלם לפרטי, "אין מקום".

ילנה פורת: אז עכשיו התינוק שלי בבית.

שאול יהלום: איפה את גרה?

ילנה פורת: אני גרה בראשון לציון.

שאול יהלום: ובראשון לציון יש מעונות של נעמ"ת.

ילנה פורת: יש נעמ"ת, יש הכל, אין מקום.

ילנה פורת: השנה אין מקום.

שאול יהלום: אה, שמעתם, אין מקום.

ילנה פורת: השנה הזאת אין מקום, אז מה אני אעשה, אצא בחוץ?

ילנה פורת: אני בכלל המצב שלי שאני נופלת, אין לי לשלם לשכירות, שכירות 400 ש"ח נתנו לי.

ילנה פורת: הדרגה שלי נמוכה, אמרו: "ככה, הדרגה שלך, אין מה לעשות, תבקשי ממשרד השיכון".

שאול יהלום: הדרגה שלך במה?

ילנה פורת: בדרגה שלי משרד השיכון שנתנו לי.

שאול יהלום: ההשתתפות בשכר-דירה?

ילנה פורת: כן, 400 ש"ח.

ילנה פורת: אין לי לשלם שכירות.

ילנה פורת: עד סוף החודש אני יוצאת מהבית, זהו, אין לי.

ילנה פורת: אני לא נותנת לילדים סנדוויץ' לגן בגלל שאין לי לתת להם אוכל, הם נשארו בבית, מה אני עושה?

ילנה פורת: אני מבשלת ושמה לחם.

ילנה פורת: לקחתי מהחנות לקנות את הלחם ברחוב שאני גרה בשכירות.

ילנה פורת: על מה, לאן אנחנו נופלים?

ילנה פורת: ואתם פה אומרים קצבת ילדים, מה יש לי, יש לי חמישה ילדים, נותנים 1,078 ש"ח קצבת ילדים.

ילנה פורת: 1,078 קצבת ילדים, איפה הגן?

ילנה פורת: איפה בית-ספר, אני 2,000 ש"ח חייבת לבית-ספר אורט לבן שלי.

ילנה פורת: הם כל יום מתקשרים, אמרתי: "אין לי כסף".

ילנה פורת: בסוף החודש סגרו את החשמל, גז כבר סגרו.

ילנה פורת: עובדת סוציאלית באה ובודקת מה יש לי בבית.

ילנה פורת: אמרתי לה: "תבדקי, אני נופלת, אין לי בית".

ילנה פורת: אני אמרתי לה שאני יוצאת, היא אומרת: "אין לנו תקציב, מה אנחנו יכולים לעזור, רק לכתוב מכתב".

ילנה פורת: תודה רבה לכם מכל הלב.

זיוה גורשטיין: אני מצטערת, אולי יש מישהו שיכול לתרגם אותי.

יורי שטרן: זויה גורשטיין היא אם חד-הורית שגם יש לה נכות של 30 אחוזים.

זיוה גורשטיין: אני יכולה לדבר אבל לא כל-כך יפה.

יורי שטרן: והיא הקימה ארגון לעזרה.

זיוה גורשטיין: אני לא מדברת כל-כך מצוין, אני רוצה שמישהו יתרגם.

שאול יהלום: היושב-ראש יורי שטרן יתרגם.

זיוה גורשטיין: אני יושבת ראש חד-הוריות, יש 400 נשים בעמותה.

זיוה גורשטיין: המצב על הפנים, לא סתם שיש נשים, אני יודעת לכל אחד מה שהיה ומה שלא יהיה.

יורי שטרן: מתרגם את דבריה של הגב' זיוה גורשטיין - אני רוצה לפרוץ את הדלתות של הלבבות שלכם בשביל שתבינו איך אנחנו חיים, לא הייתם אצלנו בבית, אתם לא מתארים לעצמכם מה זה.

יורי שטרן: הגענו ארצה בשביל לתת לילדים שלנו חינוך, יהדות בשביל לתת, והידרדרנו, אנחנו חיים על קו העוני.

יורי שטרן: יש לנו אמהות שהיו חיות ברחוב עם ארבעה ילדים חודשיים.

יורי שטרן: שום עובד סוציאלי ושום נציג של הביטוח הלאומי לא יצר איתן קשר.

זיוה גורשטיין: אני דיברתי עם ביטוח לאומי, דיברתי עם עובדת סוציאלית, אבל גם אומרים: "מה אנחנו יכולים לעשות, אין תקציב, לא יכולים".

יורי שטרן: מתרגם את דבריה של הגב' זיוה גורשטיין – החליטו לתת לה דירה באופקים, דירה בת חמישה חדרים, ברגע האחרון ביטלו את ההחלטה, ביטלו במקביל גם סיוע בשכר-דירה ואז היא מצאה את עצמה ברחוב.

יורי שטרן: בשום מקום, לא בעירייה, לא אצל העובדים הסוציאליים, לא מצאנו שום סיוע.

יורי שטרן: אספנו מהאימהות כמוה שניים-שלושה ש"ח מכל אחת, אספנו כסף בשביל להסיע אותה עם החפצים לאופקים וזה זה לפני שלושה ימים.

זיוה גורשטיין: שלושה ימים, עכשיו אין שמה לא חשמל, לא מים, כלום אין.

זיוה גורשטיין: היא בוכה בטלפון אמרה: "מה צריך לעשות, ארבעה ילדים".

זיוה גורשטיין: אני מדברת עם עובדת סוציאלית, היא אמרה: "שתבוא ביום ראשון".

זיוה גורשטיין: אני אמרתי: "היום יום שלישי, מה עד יום ראשון היא צריכה לעשות?".

רן מלמד: שתפנה למרכז שלנו באופקים, אנחנו נעזור לה.

זיוה גורשטיין: ארבעה ילדים, מה היא צריכה לעשות והם אומרים: "מה אנחנו יכולים, אנחנו עובדים ביום ראשון, אנחנו מחכים".

יורי שטרן: מתרגם את דבריה של זיוה גורשטיין – אין דיור ציבורי במרכז הארץ, לא בונים כלום, שולחים למקום כמו אופקים וגם שם אין שום תנאים.

זיוה גורשטיין: גם עבודה אין.

זיוה גורשטיין: בסדר, מקבלים בית, עדיין אין כלום.

זיוה גורשטיין: שם העובדים הסוציאליים, לא יודעת מה אומרים.

זיוה גורשטיין: זה אחד.

יורי שטרן: מתרגם את דבריה של זיוה גורשטיין – בעיה אחרת, הביטוח הלאומי, מקבלים אותנו שם כאנשים סוג ב', אין מענה לשום שאלה, לא יודעים שום דבר, אי אפשר להגיע לאף פקיד.

יורי שטרן: 80 אחוזים מהאמהות שלנו הן בעלות השכלה גבוהה, אבל ההשכלה שלהן לא רלוונטית לשוק.

יורי שטרן: בשביל לשנות כיוון הן צריכות ללמוד, חייבות ללמוד, והחוק כמובן מיד מבטל להן את כל ההטבות ברגע שיוצאות ללמוד.

מל פולישוק-בלוך: זה שונה עכשיו.

מל פולישוק-בלוך: יש הצעת חוק שכבר עברה בקריאה ראשונה.

יורי שטרן: אל תגידי לי, אחת משלוש ההצעות זה שלי.

יורי שטרן: אבל זה נכון להיום המצב.

מל פולישוק-בלוך: אפשר אולי לדחוף את זה.

יורי שטרן: אני רק אתרגם את המשפט האחרון של גב' זיוה גורשטיין.

יורי שטרן: "אנחנו שומעים שהכלכלה צומחת, אני רוצה לדעת האם היא צומחת על חשבוננו?".

יורי שטרן: היא אומרת, "אתה דיברת על יציאה לשוק העבודה, תיכנס אלינו תבדוק מה קורה בפועל, לאן נלך?

יורי שטרן: אני מקבלת 3,000 ש"ח אין לי כסף לגן ילדים".

יורי שטרן: "לאן נזרוק את הילדים?

יורי שטרן: כל הגנים האלה, כל המעונות, עובדים עד השעה 13:00", איפה היא תשים את שלושת הילדים שלה.

יורי שטרן: או שיש פה עוד אישה עם שלושה ילדים, מה הן יעשו?

יורי שטרן: איך הן תצאנה לעבוד בתנאים האמיתיים של השטח?

זיוה גורשטיין: היא, יש לה שלושה ילדים, היא עובדת רק בלילה, למה?

יורי שטרן: מתרגם את דבריה של גב' סווטלנה צ'בוטר – היא עובדת רק בלילות, היא לא רואה את הילדים שלה.

יורי שטרן: עכשיו הגיעה מהמשמרת כי המעונות עובדים עד השעה 13:00, אין לה מישהו שיכול לבוא ולקחת את הילדים, להביא אותם הביתה בעוד שהיא עובדת.

יורי שטרן: היא צריכה לעשות את הכל בעצמה.

יורי שטרן: מתרגם את דבריה של גב' זויה גורשטיין – היא אומרת, "אני מבקשת פשוט לבחון מחדש את כל המערכת הזאת.

יורי שטרן: מי קבע את הפרמטרים האלה, מי למשל החליט שברגע שהילד מגיע לגיל 14, מפסיקים לסייע ברכישת ספרי לימוד.

יורי שטרן: הילד שלי למד כל השנה שעברה ללא ספר לימוד משלו.

יורי שטרן: כי כל ספר עולה כ-100 ש"ח, אין לי כסף בשביל זה".

יורי שטרן: מי החליט שגיל 14 הוא הגיל בשביל ביטול ההטבות האלה?

יורי שטרן: תבדקו מחדש את כל הנתונים האלה, את כל הפרמטרים ותיצרו מסגרת שהיא באמת אמיתית.

שאול יהלום: אני חושב, אם אפשר להעיר, ואני מעיר רק לאוצר ולביטוח לאומי, שמדברים על תכנית חברתית, העלייה מברית המועצות לשעבר הגדילה באופן מובהק את הנושא של משפחות חד-הוריות, בדרך-כלל אמהות חד-הוריות.

שאול יהלום: זה ברור, נכון, זה אפילו מופיע על הדף, 25 אחוזים או משהו כזה.

שאול יהלום: זאת אומרת, יש לנו תופעה במדינת ישראל שבעשור האחרון גדל הנושא הזה שהוא נושא קשה מאוד, זה מדגם קטן.

שאול יהלום: אז תכנית חברתית אומרת שדווקא לנושא הזה מרכזים אמצעים ומגדילים ומחזקים ולא הפוך.

שאול יהלום: יכול להיות שצריכים לקצץ, אני לא אומר, קצבאות ילדים, אבל בנושא של חד-הוריות היה צריך להוסיף, היה צריך לחזק.

שאול יהלום: ומה שעשו - זה לקחו באופן דרסטי לכל האוכלוסייה הזאת.

שאול יהלום: דרך אגב, זאת אוכלוסייה, עלייה, אז גם ההשתלבות בעבודה זה בעיה על בעיה.

שאול יהלום: אתה עושה פה בעיה בריבוע, כל עולה חדש יש לו בעיה של עבודה.

משה בר-סימן-טוב: אגב, עולים חדשים משתלבים בעבודה בשיעור יותר גבוה מוותיקים.

שאול יהלום: בגלל שהם מוכנים לעבודות הכי נמוכות.

שאול יהלום: בגלל שרופאים מוכנים לקלף תפוחי-אדמה בבית-חולים, לא בגלל שנותנים להם בדיוק את מה שהם למדו.

שאול יהלום: שמעת מה שהיא אומרת, יש לה מקצועות שכאן לא רלוונטיים בכלל.

יורי שטרן: פה דור שלם, שכבה שלמה של מאות אלפי איש הידרדרה במדינת ישראל, חברתית וכלכלית גם יחד, לרמה מחפירה של עוני ודור הילדים שלהם גדל בתנאים משפילים, תנאי ניכור וזה הדור הבא.

יורי שטרן: ולכן כל המערכת הזאת היא פשוט, המסלול שלה בנוי על זלזול מוחלט בנתונים האמיתיים של השטח.

יורי שטרן: בהתעלמות מוחלטת מהמציאות, מוחלטת, כי כל מה שסיפרת.

יורי שטרן: סליחה שקטעתי אותך.

שאול יהלום: כן.

שאול יהלום: זה לא שחס וחלילה, יש לנו, יש קבוצות בעולים החדשים באמת מקבלים עבודה ופורחים.

שאול יהלום: אנחנו מטפלים יחד עם חבר-הכנסת יורי שטרן במהנדסי חשמל, אתה נמצא בכנס מהנדסי חשמל, אותך מלמדים לדבר עברית, לא הפוך.

שאול יהלום: ומהנדסי חשמל ברוך השם מרוויחים בסדר.

שאול יהלום: זאת אומרת, אין כאן בעיה.

שאול יהלום: אבל בנושא הזה של אמהות חד-הוריות מסיבות שונות, חלק נפרדו, חלק היו צריכים לעזוב, חלק מהאבות לא רצו לעלות, אלף סיבות.

שאול יהלום: יש אי כזה שהיה צריך לטפח אותו.

שאול יהלום: היה צריך לקחת את העבודה של 400 משפחות וכל מדינת ישראל ביטוח לאומי, רווחה והאוצר, לבוא ולשקם אותו.

שאול יהלום: זה כמו עיירה בתוך ראשון לציון.

שאול יהלום: הוא היה צריך לתת לו שיקום.

שאול יהלום: כמה את מרוויחה לחודש בעבודה שלך?

ילנה פורת: בעבודה שלי 3,000 ש"ח.

שאול יהלום: מה את עובדת?

ילנה פורת: עכשיו אני הפסקתי לעבוד שמה כאילו שמונה שעות.

ילנה פורת: ביקשתי מהעירייה שיתנו לי, אני תופרת, עושה מפיות, כריות מיוחדות ופעם בשבוע ביום שישי.

שאול יהלום: שמונה שעות – 3,000 ש"ח.

ילנה פורת: כן.

שאול יהלום: היא פחות משכר מינימום.

שאול יהלום: מה זה מרוויחה?

שאול יהלום: מרוויחה נגד החוק.

שאול יהלום: מה זה מרוויחה יפה.

שאול יהלום: כמה גבירתי מרוויחה?

זיוה גורשטיין: אני יש לי נכות 30 אחוזים, אני עבדתי, אחר כך נפלתי, היתה לי תאונת עבודה, עכשיו אני מקבלת 1,500 ש"ח.

שאול יהלום: 1,500 ש"ח, כמה שעות את עובדת?

זיוה גורשטיין: אני עבדתי ארבע שעות ביום.

שאול יהלום: חצי משרה - 1,500 ש"ח, פחות משכר מינימום.

שאול יהלום: כמה את שעובדת בלילה מקבלת?

סווטלנה צ’בוטר: 3,100 ש"ח.

שאול יהלום: כמה שעות?

סווטלנה צ’בוטר: שמונה שעות בלילה.

שאול יהלום: בבקשה, בלילה.

שאול יהלום: על מה אתה מדבר.

שאול יהלום: אתה אומר לי "נקלטים", נקלטים נגד החוק.

משה בר-סימן-טוב: אף אחד לא צריך לקבל פחות משכר מינימום.

יורי שטרן: אבל אתם חיים במדינה מסוימת, אתם לא חיים בירח.

יורי שטרן: אתם חיים פה, אתם מקטינים את המרחב, יוצרים פה, תבין, השיטה הזאת להוציא אנשים לשוק העבודה על-ידי מקל בלבד.

יורי שטרן: היא רק מרחיבה את כל השטח הפרוע הזה של עבודה פוגענית, תעסוקה פוגענית בתנאים נחותים.

יורי שטרן: כי אנשים אין להם ברירה, הם לא יתווכחו עם אף מעסיק, המעסיקים יודעים טוב טוב עם מי יש להם עסק והם מנצלים את זה.

יורי שטרן: ומשרד האוצר מסייע לאווירה בוטה, הפרה בוטה של כל חוקי העבודה במדינת ישראל על-ידי זה שפשוט מאלצים אנשים לעבוד בכל מחיר, בכל תנאי, לשתוק.

יורי שטרן: כי אתם לא יוצרים שום חשיבה, לא מפתחים שום חשיבה שהיא באמת חשיבה קומפלטית, אפשר להגיד.

יורי שטרן: זאת אומרת, שאתם חושבים, או-קיי, יש לנו מצב של הישארות רבים בבית, יש את הקצבאות האלה שאולי אפילו מעודדות את התופעה הזאת.

יורי שטרן: ואנחנו רוצים ליצור מציאות אחרת, מה נדרש בשביל המציאות הזאת, מיהם האנשים האלה?

יורי שטרן: מהי האוכלוסייה הזאת?

יורי שטרן: למה היא לא יוצאת לעבודה?

יורי שטרן: מה הפרמטרים שלה?

יורי שטרן: ואז בואו נלך ונפצח את החידה הזאת מכל הצדדים שלה.

יורי שטרן: לא עשיתם את זה בכלל במהלך הראשון, אחרי ההפגנות, אל תגיד לי מה.

משה בר-סימן-טוב: אתה קובע חד-צדדית.

יורי שטרן: לא, זה לא חד-צדדית, איזה מחקר חברתי על יכולת השתפרות.

ברכה ארג’ואני: אפילו לא נתנו כלים לגביית חוק מזונות.

יורי שטרן: אני שאלתי אתכם.

הרן לבאות: אמרנו שאם אתה רוצה, נגיש לך.

יורי שטרן: לא, בזמן אמת אמרתי.

שאול יהלום: אל תגיש לי, אתה רואה את הבעיה, מה תגיש לי?

שאול יהלום: אתה רואה שאם היא רוצה ללמוד מקצוע – אז מורידים לה את ההקצבה.

שאול יהלום: תראה את התוצאות, מה אתה עושה?

הרן לבאות: אי אפשר להתמודד עם שלוש שאלות בו זמנית, אחת, אחת.

יורי שטרן: או-קיי, אחת, אחת.

הרן לבאות: אז הראשונה אם אתה רוצה לדעת על התהליך.

יורי שטרן: תשתף.

יורי שטרן: לי וגם כן למבקר המדינה.

ברכה ארג’ואני: אני רוצה לספר פה למה לאף אחת מהנשים החד-הוריות לא כדאי לקבל הבטחת הכנסה.

ברכה ארג’ואני: מתוך 150 אלף משפחות חד-הוריות, 75 אחוזים מתוכן הן משפחות עובדות.

ברכה ארג’ואני: כאשר אישה מקבלת או הורה מקבל הבטחת הכנסה, הוא לא יכול שתהיה לו תכנית חסכון בבנק, הוא לא יכול לנהוג ברכב.

הרן לבאות: לא.

ברכה ארג’ואני: מה זה "לא".

ברכה ארג’ואני: אסור להם ללמוד לימודים גבוהים, אלף ואחד איסורים שלא שווה לאותה אישה לקבל הבטחת הכנסה.

ברכה ארג’ואני: ולא נתנו לנו, למשפחות החד-הוריות את הכלים לגבות את חוב המזונות מההורה, לא נתנו לנו את האופציה.

ברכה ארג’ואני: גם אם אני רוצה לעשות הגדלת מזונות, לתת לנו את האופציה להגיש תביעת מזונות, הגדלת מזונות, אני צריכה להוכיח שהאבא של הילדה שלי עשיר בכדי שיתנו לנו סיוע משפטי לתבוע הגדלת מזונות.

ברכה ארג’ואני: אז אם באה המערכת ואומרת: "אני רוצה מצד אחד לקצץ", אבל תנו לי את הכלים, ומצד שני לגבות את מה שקיצצתם ממני ממקורות אחרים.

ברכה ארג’ואני: אני לא אומרת שצריך לפטור את ההורה מהחוב כלפי הילדים שלהם, אבל המערכת תומכת בהורה כזה להתחמק מתשלום המזונות שלו, מלהגביל את המזונות, אפילו אתה יודע מה, עד כדי כך שהוא מסוגל גם לשקר, בכל מערכת בתי-המשפט לא נותנת לנו את הגיבוי להגדיל את המזונות.

ברכה ארג’ואני: גם לתבוע אותם וגם לתבוע על הגדלת מזונות.

ברכה ארג’ואני: אז מצד אחד אתם אומרים שיצאו לשוק העבודה.

ברכה ארג’ואני: אין מקומות עבודה.

ברכה ארג’ואני: במקביל, המיתון שהוא מדבר עליו, גם נכנסו עובדים זרים לשוק.

ברכה ארג’ואני: עכשיו אני לא מאשימה רק את העובדים הזרים, חלילה וחס, אני רק אומרת מצב נתון, המעסיקים מנצלים את המצב לתת שכר מינימום ופחות משכר המינימום לאנשים שרוצים לעבוד.

ברכה ארג’ואני: והוא מדבר על אכיפת חוק המינימום.

ברכה ארג’ואני: אז במקביל היו צריכים גם לדאוג לזה שהאנשים לא ינצלו את המצב ושלא יתנו לנו שכר עבדים.

הרן לבאות: אני מבקש להתייחס למה שהיא אמרה.

יורי שטרן: לא, תתייחס רק לאותה שאלה שהיתה אחת משלוש.

יורי שטרן: איזה מחקר נעשה בשביל לבדוק את הצד החברתי ואת הצד של יכולות של הנשים האלה, אכן לצאת לשוק העבודה?

הרן לבאות: אני אחזור על מה שאמרתי, אני מבקש שתיתן לי את הזכות לתאר את התהליך, לא ברגע האמת כי אני לא יודע אותו במלואו.

הרן לבאות: אני אומר בכנות.

יורי שטרן: או-קיי, אתם תגישו.

הרן לבאות: אני רוצה, אם תרשה לי רק להתייחס לשני נושאים שאנחנו כן מתייחסים אליהם, יש ועדה אצלנו במשרד האוצר ששותפים רוב המשרדים וועדה במשרד המשפטים בעניין המזונות.

הרן לבאות: המזונות- המצב הוא באמת לא טוב, אנחנו כבר מזמן ראינו את זה שיש חוב עצום, אין אכיפה משמעותית על הבעלים שאינם משלמים.

הרן לבאות: אנחנו מאוד מעונינים לטפל בזה, יש כבר טיוטא של הצעת חוק.

הרן לבאות: התהליך הזה, אני מקווה, יבשיל בזמן הקרוב.

יורי שטרן: מה הם יעשו עד אז?

ברכה ארג’ואני: כלום, לטפס על העצים.

הרן לבאות: אני מתאר לך מה קורה.

הרן לבאות: והנושא השני היה העובדים הזרים.

שאול יהלום: אתם צריכים לקחת בחשבון מתוך מאה מעשים שעושה הממשלה, אחד בסדר.

משה בר-סימן-טוב: הוא נתן פה כבר שניים.

יורי שטרן: זה שניים ממתי?

שאול יהלום: תכף אני אגיד ששניים לא.

שאול יהלום: אחד, בסדר, עובדים זרים.

שאול יהלום: בסדר, אז אתם עושים לעובדים זרים מה שצריך, מנסים לסלק וזה, אני יודע שיש בעיות כרגע עם פנינה רוזנבלום, אבל סך-הכל זה יהיה בסדר.

שאול יהלום: אבל נניח שאתם עושים, אני רוצה להסביר לך שניים לא נכון.

שאול יהלום: בגלל שמה אתה אומר - אתה אומר, מה אומרת לך כאן האימא החד-הורית - האימא החד-הורית אומרת לך: "תשמע, אני במצוקה, יש לי חמש מצוקות, שיש לי חמש מצוקות וזה וזה וזה, אתם לפתע פתאום מטילים עלי גזירות מצוקה שביעית או שמינית.

שאול יהלום: ברגע שאתם מורידים לי 20 אחוזים מהקצבה, בזה שאתם מורידים לי שכר-דירה, בזה שאתם מורידים ארנונה.

שאול יהלום: כל הדברים האלה ואני מתמוטטת".

שאול יהלום: אז אתה בא ואתה אומר, "אחת המצוקות, אנחנו חושבים".

שאול יהלום: אתה עוד לא, אין עוד חוק.

שאול יהלום: לא, תבין החוק עדיין.

הרן לבאות: אנחנו מנסים לקדם.

הרן לבאות: אני מוכרח לציין שמשרד האוצר הוא זה שמקדם.

שאול יהלום: בסדר, אבל תבין שזה עוד לא מיושם.

שאול יהלום: את המצוקות אתה מיישם ואת הצ'ופרים מתכנן.

שאול יהלום: זאת הבעיה.

שאול יהלום: לכן, שתתכנן ותיישם והיא תוכל לגבות יותר מזונות, תגיד לה: "אני תורם לך משהו בשוק העבודה, מוריד לך משהו, תצאי לעבודה".

שאול יהלום: את ההחלטה אתה לא מיישם, אתה מתכנן.

יורי שטרן: הישיבה הזאת חייבת להסתיים עוד מעט ולכן אני רוצה בכל זאת לשמוע על ביצוע התכנית שמשרד האוצר כן יצר אותה כביכול, הציג לאחר ההפגנות ולאחר הסערה הציבורית, בא משרד האוצר ואמר: "מהיום אנחנו כן נסייע".

יורי שטרן: קודם בכלל לא היה המרכיב הזה בכלל וכלל.

יורי שטרן: הגיע הזמן ואז הציגו את התכנית, היא מסתיימת בחודש יולי.

יורי שטרן: בבקשה את המסקנות המרכזיות.

סיגל שלח: יש הרבה.

סיגל שלח: אני רוצה אולי רק להגיד, אני אלך דרך הדברים העיקריים למסקנות העיקריות, דרך הנתונים העיקריים.

סיגל שלח: ראשית כל, מי היתה אוכלוסיית היעד של התכנית, כי זה מאוד משמעותי איך הגענו למסקנות.

סיגל שלח: אוכלוסיית היעד היתה זכאיות ביטוח לאומי, הבטחת הכנסה ומזונות מביטוח לאומי ממאי 2003.

סיגל שלח: זו היתה אוכלוסיית היעד.

סיגל שלח: היא היתה אוכלוסיית היעד בשנה הראשונה של התכנית וגם בהארכה של התכנית לשנתה השניה שמסתיימת אכן ביולי 2003.

סיגל שלח: החלוקה ביניהם היתה, סך-הכל היו כ-58 אלף הורים יחידים.

סיגל שלח: אמנם אחוז קטן של גברים אבל קיים בפנים כ-3 אחוז.

סיגל שלח: שבחלוקה בינינו דרך 47 אלף מקבלות הבטחת הכנסה ועוד 11 אלף מקבלות דמי מזונות.

סיגל שלח: אני רוצה לציין שבקרב האוכלוסייה הזאת, במאי 2003, מנתוני ביטוח לאומי, כ-40 אחוזים עבדו בשכר ממוצע של כ-2,200 ש"ח, כלומר שני שליש משרה.

סיגל שלח: האוכלוסייה הזאת בעצם היתה אוכלוסיית היעד של התכנית.

סיגל שלח: הרכיבים של התכנית, אפשר לחלק אותם, בגדול, לרכיבים קצרי טווח ורכיבים ארוכי-טווח.

סיגל שלח: כשהרכיבים קצרי הטווח היו תמריצים כספיים להורים יחידים שהשתלבו בעבודה ויצליחו להגדיל את שכרם ב-1,200 ש"ח לפחות; ולמעסיקים שיקלטו הורים יחידים כאלה.

סיגל שלח: אלה היו הרכיבים קצרי הטווח בנוסף לכמה רכיבים שבעצם באו להסיר חסמים.

סיגל שלח: כמו הנחה מאוד משמעותית במעונות יום למי שהיתה באוכלוסיית היעד וזכאית וגם למחפשות עבודה למשך ארבעה חודשים, זה נותן צ'ופר.

סיגל שלח: נכון, זה רק לחלק מהאוכלוסייה.

סיגל שלח: כלומר, הם בעצם חויבו לשלם 250 ש"ח לילד במעון ו-375 ש"ח לשני ילדים ובדרגות הולכות ופוחתות.

סיגל שלח: שולבו במעונות, אנחנו מגיעים לתוצאות, באופן יחסי לא הרבה.

סיגל שלח: אחת הסיבות המרכזיות לכך היא שחלק גדול מההורים בעצם צריכים מענה לדברים שאתם דיברתם עליהם, זה צהרונים שמשלימים.

יורי שטרן: רק שניה.

יורי שטרן: מה זה לא הרבה?

יורי שטרן: 500?

סיגל שלח: 600 מדי שנה.

יורי שטרן: אנחנו מדברים על קרוב ל-60 אלף משפחות חד-הוריות.

ברכה ארג’ואני: 150 אלף.

יורי שטרן: לא, אלה שבתכנית.

יורי שטרן: קרוב ל-60 אלף משפחות.

יורי שטרן: מתוכן, כמובן לא כולם בגילאי ילדים הם גילאי מעון או משהו, אבל נגיד שליש מהם או משהו, לא פחות מזה, 600 ילדים מצאו סידור באמצעות התכנית הגרנדיוזית הזאת.

סיגל שלח: מדי שנה.

יורי שטרן: שבאה כתוצאה מהפגנות.

סיגל שלח: מדי שנה.

סיגל שלח: הניצול החסר של המעונות נובע משתי סיבות.

סיגל שלח: אחת הסיבות המרכזיות שבעצם המענה העיקרי מכיוון שעדיין אמהות לילדים מתחת לגיל שנתיים לא חויבו במבחן תעסוקה, אז חלקן חיפשו עבודה, אבל לא כולן.

סיגל שלח: ומי שחיפשה עבודה, אימהות לילדים מעל גיל שנתיים שבעצם היו צריכות מענה לצהרונים.

יורי שטרן: הוא לא קיים?

סיגל שלח: שהוא נבנה, אבל הוא דורש זמן להיבנות כמו כל דבר.

סיגל שלח: זה כלי שלא קיים בממשלה.

סיגל שלח: האוצר תומך בהקמה שלו אבל זה תהליך שנבנה והוא לא היה קיים בתחילה.

יורי שטרן: אני חוזר, אפרופו, למה שאמר חבר-הכנסת שאול יהלום.

יורי שטרן: במהלך הנכון של קבלת וביצוע ההחלטות, הדברים האלה צריכים להיבנות לפני שמקצצים את הסיוע ואז ללכת במקביל.

יורי שטרן: עדיין שנתיים לאחר שהקצבאות קוצצו - אין.

סיגל שלח: עוד חסם היה תשלום נסיעות או למעסיקים או ישירות להורים, הסרת חסם נוסף בכלים של התכנית שהם קצרי טווח.

יורי שטרן: כמה נהנים היום מהנסיעות?

סיגל שלח: לא, נסיעות סך-הכל, אולי נדבר על התמריצים כי זה ביחד, התמריצים והנסיעות שולמו 3,100, אולי 3,440 ש"ח תשלומים להורים יחידים.

שאול יהלום: זאת אומרת, הכל נובע סביב מקסימום 5-10 אחוזים מהאוכלוסייה.

סיגל שלח: אנחנו שבדקנו ורצינו לתת איזשהו אומדן למה בעצם אחוז המיצוי של התמריצים, אז הסתכלנו על אוכלוסיית היעד כאוכלוסייה שהופנתה על-ידי שירות התעסוקה לעבודה.

סיגל שלח: נכון שזה אומדן, אבל שיעור המיצוי עמד בשנה ראשונה והשנה השניה על כ-17-18 אחוזים.

סיגל שלח: אחרי הגמשות שנעשו יחד בהסכמה של האוצר, השיעור הזה עלה לשיעור של כ-30-35 אחוזים.

יורי שטרן: בניכוי של מה?

סיגל שלח: של המענקים הכספיים שניתנו.

סיגל שלח: זכאיות לקבל תמריץ כל מי שהוגדרה כזכאית בקובץ ומצאה עבודה והגדילה את שכרה ב-1,200 ש"ח עם הגמשות.

שאול יהלום: ד"ר שלח, האם במחקר שלך עשית גם מעבר לפרטניות, איזשהו מדד שיפור הרמה?

שאול יהלום: כשאני לוקח אימא חד-הורית, האם אני יכול לשאול לפני התכנית אחרי, האם השתפרה רמתה?

שאול יהלום: אז אני שואל, אם עשית את זה - מה התוצאה.

סיגל שלח: כן, אנחנו מבצעים מחקרי מעקב אחר ההורים היחידים, זה עדיין ברמה של סקירות, בדיוק את הבדיקה הזאת עשיתי השבוע.

שאול יהלום: תני לי תוצאה גסה.

סיגל שלח: התוצאה היא שאם מקזזים את הקיזוז, זה בממוצע אני אומרת, אם מקזזים את הקיזוז בגמלה לעומת התוספת הממוצעת בהכנסה - כמעט ואין שיפור.

סיגל שלח: כלומר, הם נשארו באותו מקום.

שאול יהלום: זאת אומרת, לא שיפרו.

סיגל שלח: אנחנו מדברים על רמה פרטנית, אני מדברת על כל אלה שהופנו.

סיגל שלח: אלה שכן זכו בתמריץ.

ברכה ארג’ואני: זה לא שיפר את מצבם הכלכלי.

ברכה ארג’ואני: לא כולם את התמריצים והילדים שלנו סובלים מחום ומאהבה.

שאול יהלום: כאן מר בר-סימן-טוב דיבר מבחינת הסכום בבנק, נקרא לו, לפני הניכוי כמובן, אז לא השתנה מה שאת אומרת.

שאול יהלום: אבל הוא אומר, אם אני הצלחתי 3,000 ש"ח לתת שכר שאדם גאה שהוא עובד לעומת 3,000, הוא אומר, 3,000 ש"ח תשלום העברה, שיפרתי את מצבו.

שאול יהלום: לא בכסף, בהיפוך.

שאול יהלום: בזה יש לך נתונים?

סיגל שלח: זה בדיוק מה שאמרתי.

שאול יהלום: לא, את אמרת שאין הבדל מבחינת הרמה הכספית.

סיגל שלח: על התחושה שעובדת?

שאול יהלום: לא, כמה הכניסו?

סיגל שלח: אני רוצה להגיד שבממוצע רמת החיים שלפני ואחרי השתנתה.

סיגל שלח: עכשיו הממוצע פה הוא לא אומר הרבה כיוון שיש כאלה שלא הצליחו להשתלב בעבודה ואז מצבם הורע באופן משמעותי ויש כאלה, החזקות יותר בדרך-כלל, שכן הצליחו להשתלב בעבודה ואז באמת מצבם הוטב.

שאול יהלום: אז "החזקות" איזה אחוז זה?

סיגל שלח: אז אמרתי, אחוז שהצליח גם לקבל את המענק.

סיגל שלח: האומדן שלנו- כ-35 אחוז.

יורי שטרן: היו 60 אלף משפחות?

סיגל שלח: היו 60 אלף, בערך 35 אלף התייצבו בשירות התעסוקה.

סיגל שלח: כלומר יש כאלה שבכלל לא התייצבו בשירות התעסוקה.

יורי שטרן: מתוכם?

סיגל שלח: מתוכם כ-12 אלף הופנו לעבודה על-ידי שירות התעסוקה.

יורי שטרן: מתוכם הושמו?

סיגל שלח: מתוכם הושמו ברישום של שירות התעסוקה, זה מספר שאני לא מעונינת להציג פה מכיוון שזה לא אומר הרבה.

סיגל שלח: אבל אני אומרת לך כמה קיבלו תמריץ, זאת אומרת, כמה החזיקו מעמד לפחות ארבעה חודשים בעבודה - 3,100.

יורי שטרן: או-קיי, שזה מתוך 60 אלף?

גלי עציון: זה 5 אחוזים.

סיגל שלח: תרשו לי להגיע למסקנות כי אני לא רוצה שזה יפוספס פה.

שאול יהלום: את תגיעי, אנחנו מבטיחים לך.

שאול יהלום: מ-3,000, זאת אומרת מתוך אוכלוסייה של ה-60 אלף, 5 אחוזים, נניח התכנית בסדר.

שאול יהלום: אבל תבינו באיזה מחיר.

שאול יהלום: גם ה-5 אחוזים האלה, אם אתה עושה ממוצע, אז הגענו למצב של שוויון.

שאול יהלום: מה זה אומר שוויון?

שאול יהלום: זה אומר שכדי להגיע ל-5 אחוזים האלה - יש 5 אחוזים שהורע מצבם.

שאול יהלום: הרי זה בממוצע היא אומרת לך.

סיגל שלח: זה, אגב, לא נתון מפתיע כי כשמסתכלים על הנתונים מארצות-הברית על אותה אוכלוסייה, זה בדיוק המצב, זה בדיוק מה שקרה.

יורי שטרן: אם אני הבנתי נכון, בשביל להשתלב בעבודה שבסך-הכל נותנת את אותם הסכומים בממוצע ל-5 אחוזים מסך האמהות החד-הוריות, המשפחות החד-הוריות, הוא תנאי מחיה לכל ה-100 אחוז.

יורי שטרן: זאת אומרת, 95 אחוזים שלא קיבלו כלום מהתכנית הזאת, מצבם הידרדר.

יורי שטרן: 5 אחוזים מצבם בממוצע נשאר אותו דבר, אבל החליפו קצבאות בהכנסה מעבודה.

יורי שטרן: זאת התוצאה של התכנית, כן?

סיגל שלח: זאת לא התוצאה של התכנית.

ברכה ארג’ואני: זאת תכנית של כישלון.

מל פולישוק-בלוך: זאת לא תוצאה של התכנית, זאת תוצאה של הקיצוצים.

מל פולישוק-בלוך: אתה לא יכול להגיד שזה בגללם.

יורי שטרן: לא, התכנית היתה אמורה לאזן את הקיצוצים.

מל פולישוק-בלוך: לא, היא לא מאזנת.

יורי שטרן: לא, אבל היא באה לאזן.

שאול יהלום: אנחנו צריכים להגיד מה נקודת המוצא.

שאול יהלום: אם נקודת המוצא כפי שהצגנו בהתחלה שלא היתה פה שום תכנית, והיו פה יריות מהמותן, זה מה שקרה.

שאול יהלום: עכשיו הם אומרים, האוצר, היתה עבודת מטה.

שאול יהלום: זאת אומרת, היו שני שלבים.

שאול יהלום: אם זה מתוכן זה רק 5 אחוזים - כישלון.

שאול יהלום: אם זה לא מתוכנן - ברור שיש כישלון.

ברכה ארג’ואני: שר האוצר צריך לבוא ולהגיד שכל התכנית שלו היא כישלון.

מל פולישוק-בלוך: משפט אחד.

מל פולישוק-בלוך: צריך להזמין את שר האוצר ואת שר התמ"ת הנה.

יורי שטרן: כן.

יורי שטרן: אני רוצה קודם כל לשאול מי מהנשים שיושבות פה, הנשים החד-הוריות, מי מכן מקבלת סיוע כלשהו לפי התכנית הזאת, במעון או בהסעה.

מרסלה אדרי: אני הקמתי את "מאהל מחאה נודד" מתוך המאהל של החד-הוריות.

מרסלה אדרי: זאת אומרת, שישבתי פה שלושה חודשים והייתי בוועד.

מרסלה אדרי: ההתלבטויות שלנו היו על מה ללכת במאבק של החד-הוריות והויכוח הגדול שהיה זה אם ללכת על הבעיה של החד-הוריות או ללכת על הבעיה הכללית שיש לנו בארץ של שכר מינימום או של סל כלכלי לאנשים שיוכלו לחיות בכבוד.

מרסלה אדרי: כי הסל הכלכלי כאן הוא הולך ונשחק.

מרסלה אדרי: עכשיו מה שאומרים לנו כאן ש-95 אחוזים מכלל הנשים החד-הוריות, מצבן הורע, מצבן ירד.

מרסלה אדרי: ופה אומרים לי, היו איתותים.

מרסלה אדרי: האיתותים שלהם הביאו אותם למסקנות שאנחנו פרזיטיות, שאנחנו עושקות את המדינה.

מרסלה אדרי: ומסתבר שכל ההגדלה של האימהות החד-הוריות שלא עבדו, זה נבע מכך שבאה אוכלוסייה מחוץ-לארץ, מברית המועצות לשעבר, שהיא אוכלוסייה ברוכה, שעשתה והועילה ופורחת.

מרסלה אדרי: אלא מה שהפילו עלינו, המזרחיות, "אתן פרזיטיות" הכפישו אותנו עד עפר.

מרסלה אדרי: וזה חזר על עצמו.

מרסלה אדרי: סליחה שאני מזכירה את המזרחיות שוב פעם, כי זה מה שקרה.

מל פולישוק-בלוך: אבל לא היו ותיקות שהן לא מזרחיות?

מרסלה אדרי: אין לי שום דבר נגד הרוסיות.

מרסלה אדרי: במאהל של החד-הוריות היו רק מזרחיות, היו בודדות שהן לא היו מזרחיות.

יורי שטרן: אבל מה זה תורם לדיון של היום?

מרסלה אדרי: לא משנה הויכוח, הוא לא על זה.

מרסלה אדרי: אנחנו ב-95 אחוז שמצבן החמיר והגיע עד עפר והן נזרקות לרחוב, ואני שומעת השכם והערב, הרבה מברית-המועצות לשעבר שמגיעות לפת-לחם ויורדות החוצה לרחוב והן צריכות לפנות ל"ידיד", לכל עמותה שעוזרת להן.

מרסלה אדרי: ובתי-התמחוי, נמאס לנו מבתי-התמחוי, שיימחקו במדינת ישראל בתי-התמחוי.

מרסלה אדרי: אנחנו לא רוצים לראות אותם, זה הביא אותנו עד עפר.

מרסלה אדרי: התפקיד של מדינת ישראל וממשלת ישראל להקים תשתיות וכלכלת עבודה לאנשים, ולהרים להן את הכבוד ולהפסיק להשפיל אותנו, לתת להן אפשרות לעבוד, ללמוד, להתקדם, להעצים אותן ולא לקחת צבא של עוד אלף שוטרים שירדפו אחריהן כי הן פרזיטיות.

יורי שטרן: תודה.

קרן שמש: אני רוצה להצביע על נקודה אחת שרק מראה את העובדה שהמדיניות של משרד האוצר היא אפילו פוגעת במוטיבציה של האנשים לצאת לעבוד וזה בכל הנושא של חישוב הבטחת הכנסה.

קרן שמש: וחישוב הבטחת הכנסה של השלמת הכנסה.

יורי שטרן: זה לא מדיניות של האוצר, זה חוקי הבטחת הכנסה.

יורי שטרן: האוצר הוביל רגרסיה מאוד משמעותית בחוקים האלה, זה נכון.

קרן שמש: זה חלק מהתכנית הכלכלית של נתניהו, שבעבר אישה שקיבלה השלמת הכנסה יכלה לעבוד עד 1,184 ש"ח.

יורי שטרן: עכשיו 500 ש"ח.

קרן שמש: 487 ש"ח.

יורי שטרן: זו אותה החלטה אבסורדית שפשוט חסרת כל בסיס כלכלי.

קרן שמש: זה חושף את השקר שנתניהו ופקידיו רוצים למכור, שבעצם רצו לעודד נשים לעבוד.

רינה רבינוביץ: אני מדימונה.

רינה רבינוביץ: אני כנראה אייצג פה את הדרום ורציתי להגיד דבר ראשון.

יורי שטרן: את מייצגת נשים לא מזרחיות, בסדר?

רינה רבינוביץ: לא מזרחיות שגם במצוקה בהרבה.

רינה רבינוביץ: קודם כל, כאשר בנו את התכנית הזאתי של התקציב, כשהתחשבו במה שאמר בנק ישראל וכל המומחים לביניהם, אף אחד לא טרח להביא קבוצה של אמהות חד-הוריות ולשאול אותן.

יורי שטרן: כאן לא מקובל אצלנו במערכת לשאול את אלה שבהם פוגעים, מה פתאום.

רינה רבינוביץ: דבר שני, רציתי להעיר שאני כאם חד-הורית רציתי לפני מספר שנים, כשעוד לא היה מאוחר, ללכת ללמוד לימודים אקדמיים.

רינה רבינוביץ: וארגנתי לעצמי 95 אחוז משכר הלימוד.

רינה רבינוביץ: מה שנשאר לי זה ללכת לביטוח לאומי ולשאול, האם תמשיכו לשלם לי את הקצבה שקיבלתי עד היום, לא יותר ולא פחות, רק בשביל להתקיים עד שאני אסיים את הלימודים ואוכל להשתלב בשוק העבודה.

יורי שטרן: זה, אפרופו, יציאה ממעגל העוני.

רינה רבינוביץ: התשובה- נפילה של הפקיד מהכיסא מרוב צחוק, הוא אומר לי: "מה, את תלכי ללמוד לימודים אקדמיים ואנחנו נמשיך לשלם לך ביטוח לאומי?".

רינה רבינוביץ: אמרתי, "זה אי נוח אם אני יושבת בבית ומקבלת את אותה קצבה או שאני הולכת ללמוד בזמן הזה ובונה את העתיד שלי".

רן כהן: סליחה ברשותך, זה לא אי נוח, זה יותר טוב שתלמדי כדי שתוכלי ללכת לעבוד.

רן כהן: את צודקת.

שאול יהלום: היום את עובדת?

רינה רבינוביץ: היום אני מובטלת, אני גרה בדימונה.

רינה רבינוביץ: האם מישהו טרח בכלל להתייחס לאזורים נידחים חוץ מהמרכז?

רינה רבינוביץ: כמו דימונה, כמו ערד, כמו אופקים, כמו ירוחם.

רינה רבינוביץ: מה קורה שם לגבי עבודה?

רינה רבינוביץ: אני פה באתי מטעם עמותת "ידיד" הם ביקשו ממני להגיע לכאן.

רינה רבינוביץ: ובעמותת "ידיד" בסניף דימונה עשינו פרוייקט של אמהות חד-הוריות, כל אחת שרצתה להגיע - נרשמה, שפשוט רצתה ללכת ולחפש עבודה בכוחות עצמה עם תמיכה של עמותת "ידיד".

רינה רבינוביץ: עשינו הכל, הגענו בשיא החוצפה לבתי-מלון שהבטיחו להגיע אלינו ולא הגיעו.

רינה רבינוביץ: בסופו של דבר, אחוז קטן מאוד מאותן האמהות החד-הוריות כן השתלב, מצאו חלק מהנשים, אבל רוב הנשים לא מצאו עבודה והיתה היענות של מאות נשים חד-הוריות מדימונה ומהסביבה.

רינה רבינוביץ: ולכן אני אומרת שתשימו לב גם לאזורים האלה.

יורי שטרן: תודה.

יורי שטרן: חברת-הכנסת מלי פולישוק-בלוך, אחר-כך חבר-הכנסת יאסינוב ולד"ר סיגל שלח את המשפט החותך ואחר-כך אם מבקר המדינה ירצה להעיר בשלב זה.

מל פולישוק-בלוך: אין ספק, כל המחקרים, לא צריכים לעשות עוד מחקרים שהשכלה ומקצוע מוציאים ממעגל העוני.

מל פולישוק-בלוך: זה נתון ידוע.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו צריכים למשוך את הצעת חוק שאתה אומר שגם לך יש כזאת ואני הגשתי הצעה כזאת.

יורי שטרן: לא לגמרי, שלי הראשית.

מל פולישוק-בלוך: איך שאתה רוצה, קח את כל הקרדיט, העיקר שזה יעבור.

מל פולישוק-בלוך: אני חושב שהישיבה הזאת צריכה להסתיים בקריאה לאוצר להעביר את הצעת החוק שתאפשר לאמהות חד-הוריות ללכת ללמוד ולקבל קצבה, כמו כל המכשולים האחרים.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו צריכים משהו מעשי פה.

יורי שטרן: מלי, פה דווקא יש התקדמות כי משרד האוצר כן גיבש כתוצאה ממשא ומתן שהיה לנו.

מל פולישוק-בלוך: כן, אבל הם מושכים את הזמן.

יורי שטרן: לא, הם כבר מוכנים עם תכנית מלגות שתחליף.

מל פולישוק-בלוך: לא, המלגות ללימודים.

יורי שטרן: לא, מלגות בגובה של הבטחת הכנסה, אבל זה לא הדיון כעת.

מל פולישוק-בלוך: לא, אבל זה הדבר המעשי שצריך בשבוע הבא כבר לצאת לשטח והם מושכים ומושכים, על זה אני מדברת, שיקראו לזה מלגות, שיקראו לזה איך שהם רוצים.

יולי יואל אדלשטיין: לא כל-כך פשוט שיקראו לזה איך שרוצים.

יולי יואל אדלשטיין: המאבק הזה מתנהל שש-שבע שנים.

מל פולישוק-בלוך: לא, אבל אנחנו צריכים לעשות שיעשו מעשים.

מל פולישוק-בלוך: נמאס לנו מדיבורים, אנחנו רוצים לראות שהם עושים משהו.

ברכה ארג’ואני: הוועדה הזאת צריכה לקרוא לשר האוצר להתפטר כי הוא כישלון אחד גדול.

יורי שטרן: לזה יש ועדות אחרות.

יגאל יאסינוב: אני רק רוצה לשאול שתי שאלות בעצם.

יגאל יאסינוב: קשה להוסיף על מה שנאמר.

יגאל יאסינוב: השאלה הראשונה, מי היה השר כפקיד הראשי שהיה אחראי על בניית התכנית.

יורי שטרן: תכנית הקיצוצים?

יגאל יאסינוב: את זה בדיוק אני רוצה להבין.

יגאל יאסינוב: כי היה מטה.

יגאל יאסינוב: אני רוצה להבין, מי היה השר מטעם ממשלת ישראל שהוא היה אחראי על עבודת המטה שהכינה גם את תכנית הקיצוצים וגם היתה צריכה להכין את העבודה שחלק.

יורי שטרן: היו שני שרים.

יורי שטרן: אחד היה סילבן שלום.

יגאל יאסינוב: רגע, אם היו שני שרים, אז מישהו היה צריך להיות האחראי הראשי.

יגאל יאסינוב: אין דבר כזה שיש פרוייקט שמעל לא עומד איש אחד.

יגאל יאסינוב: אם יש שניים - אז זו כבר שערורייה.

יורי שטרן: התשובה היא עובדתית.

יורי שטרן: ההחלטות על הקיצוצים התקבלו כששר האוצר היה סילבן שלום.

יורי שטרן: ההחלטה שאילצה את האוצר לקבל תכנית של השמה ושל סיוע התקבלה בתקופתו של ביבי נתניהו.

יגאל יאסינוב: והשאלה השניה, מי היום אחראי על הדבר הזה?

יגאל יאסינוב: לא רק על עניין התקציבים, על התכנית.

יגאל יאסינוב: אהוד אולמרט?

יורי שטרן: משרד התמ"ת.

יגאל יאסינוב: זו בדיוק הסיבה, כי איך שאני מבין, ההפרדה בין משרד העבודה לבין משרד הרווחה שפה אנחנו רואים בהפרדה הזאת דבר חמור.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: רק ברמה העובדתית תוספת קלה, במיוחד אם המבקר יחליט לקחת את העניין לטיפולו.

יולי יואל אדלשטיין: המאבק על הנושא הספציפי, רינה רבינוביץ, אם אני לא טועה, בנושא של הלימודים, במיוחד של ההשכלה הגבוהה, התנהל גם בצורה ממסדית בין משרדי הממשלה השונים.

יולי יואל אדלשטיין: במקרה זה אני מדבר על המשרד לקליטת העלייה שעמדתי בראשו.

יולי יואל אדלשטיין: ואני כאן, פשוט, גם מזהיר את האנשים מליפול פעם שניה לאותה מלכודת שנאמרה כאן, "שיקראו לזה איך שרוצים".

יולי יואל אדלשטיין: ההצעות האלה של "לא ניתן הבטחת הכנסה ובמקום זה ניתן מלגה", בעצם פירושה בפשטות זה אובדן הכנסה של אלפי ש"ח בחודש בצורה של הנחות בנושא ארנונה וכל מיני דברים.

יורי שטרן: אבל מאז כבר אין אלפים, זאת הבעיה.

יורי שטרן: הם קיצצו את כל ההנחות.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו דווקא היינו אלה שהתייעצנו עם המשפחות ועם הקליינטים ועשינו איתם חשבון, ופשוט זאת אי הצעה.

יולי יואל אדלשטיין: פשוט צריך לדעת, הנושא הזה, אני לא אחזור כמה הוא מקדם וכמה הוא מוציא ממעגל העוני, ההצעות שעומדות על הפרק הן פשוט לא רלוונטיות וצריך להמשיך להילחם כנראה בצורה של חקיקה.

רן כהן: רבותיי, יושבי הראש, אדוני המבקר, נדמה לי שהממצאים הללו הם בעלי חשיבות עצומה וצריך להודות למבקר ולצוותו על עשיית העבודה הזאת, כי יש לה משמעות.

יורי שטרן: הם נקראו לחוות את דעתם.

רן כהן: בסדר גמור, אבל על זה יש כבר בידינו חלק מהנתונים והממצאים שכותבים בעצם על הכישלון שהוא גם כישלון התנהלותי של האוצר ובעיקר כישלון חברתי.

רן כהן: זה בעצם הדבר המשמעותי.

רן כהן: המיזוג של שני הדברים הללו מביא בעצם לפיצוץ חברתי במדינה וצריך להבין את זה.

רן כהן: כי, בעצם, שאני רואה את הדברים הללו בעיקרם, זו גם פסילה של האמהות החד-הוריות ושל המשפחות החד-הוריות מרכישת מקצוע כדי שיהיה מנוף לתעסוקה ראויה יותר ונכונה יותר.

רן כהן: וזה גם אי עידוד צמיחה.

רן כהן: זאת אומרת, היה פה איזה מהלך משולב שכמעט זרק חלק ניכר של האמהות החד-הוריות ממש אל מחוץ ליכולת הפרנסה והקיום האלמנטרי בחברה הישראלית.

רן כהן: אי עידוד שכר וגם אי עידוד השכלה - זה ממש מכת מוות, כמעט, מבחינה חברתית.

רן כהן: אני רוצה להגיד דבר אחד, לדעתי גם כל מי שמהאמהות האלה מצאה עבודה בסיכומו של דבר, זה לא בגין התכנית.

רן כהן: זה ברור לגמרי שרובן הגדול היו מוצאות את אותה עבודה אם היא היתה זמינה משום שכשרואים את התוצאות של הסקר שמפורסם כאן, הנתונים הם חד-משמעיים וברורים.

רן כהן: או שלא היתה עבודה, או שלא היתה עבודה בשכר ראוי, או שלא היתה עבודה בשעות מתאימות לילדים.

רן כהן: כלומר, אלה שמצאו עבודה - הן מצאו כאשר השלילות האלה לא התקיימו.

רן כהן: ולכן נדמה שזה מלמד לאילו מסקנות צריך להגיע.

רן כהן: ואני חושב שיהיה מאוד מאוד ראוי אם אנחנו ניידע בממצאים האלה את שר האוצר, את ראש הממשלה, על האסון הגדול מבחינה חברתית והתנהלותית שכאן קרה.

סיגל שלח: טוב, אני אפסח על המשך התיאור של התכנית אם יש לי זמן קצר.

סיגל שלח: ואני רוצה בכמה מלים לומר את המסקנות העיקריות.

סיגל שלח: הראשונה, הייתי אומרת שבאמת כל הדגש על הכשרה מקצועית ומתן כלים גם להשתלבות בעבודה וגם לאיזושהי אופציה לשיפור השכר בעתיד.

סיגל שלח: הוא חייב להיות דגש שימשיך ולא רק לגבי אוכלוסיית היעד הספציפית של התכנית הזו.

סיגל שלח: זה דבר מאוד חשוב, גם לימודים אקדמיים, אבל צריך לזכור שלימודים אקדמיים בכל זאת מתאימים לאחוז קטן מהאוכלוסייה הזאת, יש שם אוכלוסייה רחבה שזקוקה להכשרות מסוג אחר, להכשרות מסוג מודולריות, תכניות, אגב, שפותחו בתכנית וכבר מיושמות בתכנית ועברו מספר די רב, כ-3,000 הורים דרך התכניות האלה, אבל אנחנו מצפים מהרבה יותר.

סיגל שלח: ושוב מדובר עדיין על 3,000 מתוך אוכלוסיית היעד הספציפית של 60 אלף.

סיגל שלח: אבל צריך לזכור שמאז נכנסו גם חדשים לתוך המערכת הזאת.

סיגל שלח: הדבר השני שעולה מכל השאלות ששאלנו והדברים שנתקלנו בהם במהלך האבטלה, שמסגרות טיפול לילדים ומסגרות טיפול שבאמת יתאימו את עצמן - זה, אגב, בעיה של כל המסגרות הטיפול בישראל - באמת יתאימו את עצמן לשעות עבודה, לא מסגרות טיפול שנותנות מענה.

סיגל שלח: גם אם זה עד 15:30, זה לא מענה לאם שעובדת משרה מלאה.

סיגל שלח: מסגרות טיפול בתמיכה ממשלתית, וצריך לזכור שאנחנו מדברים על כאלה שסובלים, הורים יחידים שסובלים מכך שיש מפרנס אחד במשפחה, אין מה לעשות והמצב הזה עד שהוא לא ישתנה - דורש כנראה תמיכה לאורך זמן.

סיגל שלח: ודורש תמיכה כדי שיוכלו להשתלב בעבודה וכדי שהשכר ישתלם כמחליף קצבה.

סיגל שלח: אז זה דבר נוסף.

סיגל שלח: ואני רוצה רק להזכיר פה שהיום הביטוח הלאומי כבר דן בזה והדברים כבר מתחילים להיכנס גם לשיח הציבורי וגם לשיח הממשלתי של כל הנושא של מס הכנסה שלילי ובעצם מתן עידוד לנשים עובדות, גם להשתלב בעבודה וגם להגדיל את שכרן וגם להשתכר בכבוד.

סיגל שלח: כלומר, לחיות בשכר הולם.

סיגל שלח: אז עד כאן, אלא אם כן רוצים נתונים.

יורי שטרן: תודה רבה.

יורי שטרן: כבוד מבקר המדינה:

מבקר המדינה אליעזר גולדברג: מה שאני רוצה לומר הוא, אי אפשר לסיים את הדיון בשוויון נפש כפי קודם ביקש יו"ר הוועדה.

מבקר המדינה אליעזר גולדברג: גם הוועדה וגם אני נקבל ממשרד האוצר את ניירות העבודה ואת הדרך לקבלת ההחלטות.

מבקר המדינה אליעזר גולדברג: כמובן שאבדוק את הנושא.

מבקר המדינה אליעזר גולדברג: אבל אני מרשה לעצמי לומר שמכאן לא תבוא הישועה.

מבקר המדינה אליעזר גולדברג: נניח שאני אבדוק ואמצא שדרך קבלת ההחלטות לא היתה ראויה.

מבקר המדינה אליעזר גולדברג: זה הרבה לא יעזור, כי כל הרצינות והמשקל שאני נותן לבדיקה כזאת.

מבקר המדינה אליעזר גולדברג: אבל השאלה המעשית, וזאת השאלה שמעניינת את הציבור, מה הלאה?

מבקר המדינה אליעזר גולדברג: מפני שמדובר כאן יותר בשאלת מדיניות, מה מתכוננת המדינה לעשות בהמשך?

מבקר המדינה אליעזר גולדברג: ועם כל הכבוד לנציגי האוצר שנמצאים פה, אני לא חושב שהם יכולים לתת את התשובות הנכונות, הראויות, לשאלה הזאת.

מבקר המדינה אליעזר גולדברג: אני חושב שהדרך היא לשמוע את דעתם של שר האוצר, של שר התמ"ת, כדי לראות לאן פניהם לעתיד.

מבקר המדינה אליעזר גולדברג: אני אומר עוד הפעם, אני לא מזלזל בבדיקתה של דרך קבלת ההחלטות.

מבקר המדינה אליעזר גולדברג: אני אבדוק, אני אראה, אקבל, אבדוק.

מבקר המדינה אליעזר גולדברג: אבל אני חושב שהוועדה הנכבדה הזאת צריכה לא לסיים את הדיון היום, אלא לקבוע עוד ישיבה, כפי שאמרתי, עם השרים הרלוונטיים.

מבקר המדינה אליעזר גולדברג: תודה רבה.

רן כהן: סליחה, אדוני המבקר, אבל אם הממצאים שלך יהיו לא רק לגבי התנהלות לא תקינה, אלא גם שכל ההכרזות לא הצדיקו את עצמן, התוצאות היו הפוכות ממה שהיה, זה היה כשל מדיני.

מבקר המדינה אליעזר גולדברג: אני מדבר על דרך קבלת ההחלטות.

מבקר המדינה אליעזר גולדברג: ד"ר שלח הבהירה את מה שנעשה עד היום, שאיננו בגדר מחקר אלא סקר, כך אני מבין, סקר ביניים.

מבקר המדינה אליעזר גולדברג: אבל אפשר כבר מהסקר הזה לדעת שהתכנית היא לא המוצלחת ביותר.

מבקר המדינה אליעזר גולדברג: אם אני הבנתי נכון את דברייך?

סיגל שלח: היא לא כישלון, אבל היא לא מוצלחת.

מבקר המדינה אליעזר גולדברג: אבל אני אומר, זה לא פותר, הרי התכנית הזאת עומדת להסתיים והשאלה היא מה הלאה, זאת השאלה.

יורי שטרן: תודה רבה.

יורי שטרן: אני בינתיים התייעצתי עם חבר-הכנסת שאול יהלום שהוא יסכם את הישיבה ויש לנו מוכנות משני הצדדים ומשתי הוועדות להמשיך בדיון.

יורי שטרן: אנחנו מבקשים בזריזות, אם אפשר תוך שבוע, לקבל את החומר?

יורי שטרן: או-קיי.

יורי שטרן: ויש לנו פגישה עם שר האוצר ב-6 ביוני פה בוועדה בעניין של פרק דוח מבקר המדינה, המדבר על בעיות משרד האוצר, תקציב וכו'.

יורי שטרן: לא יודע אם בהזדמנות חגיגית זו אנחנו נוכל לדבר אתו על האמהות החד-הוריות ועל כל התכנית, או שנזמן ישיבה מיוחדת.

יורי שטרן: על כל פנים, ההתרשמות שלי בצד של ביקורת המדינה, ואני אומר את זה, יושבים פה אנשים מקצועיים של משרד האוצר, זה יכול להיות שזה עניין של מדיניות - כאנשי מקצוע, אתם צריכים להתבייש מדרך קבלת ההחלטות כאשר כלכלית, אתם בודקים רק צד אחד ולא את הצד השני.

יורי שטרן: לא את הקיבולת והיכולת והמגבלות של שוק העבודה ואתם בכלל לא בודקים את ההשלכות החברתיות ואתם בונים מדיניות שהיא מאוד פרטנית בפגיעה, בקיצוץ ההכנסות, ומאוד כללית ורוחבית במציאת הפתרונות.

יורי שטרן: זה לא יכול להיות, זה מתודולוגית לא נכון.

יורי שטרן: מעבר למחיר עצום שמדינת ישראל והחברה משלמות על הטעויות האלה.

יורי שטרן: אבל בהמשך הדיון אנחנו נבדוק אולי הטענה הזאת עדיין לא מבוססת ואם עשיתם את כל הבדיקות שבעולם.

יורי שטרן: בבקשה, חבר-הכנסת שאול יהלום, יושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

שאול יהלום: קודם כל, אני באמת מודה למבקר על נכונותו לבדוק את העניין.

מבקר המדינה אליעזר גולדברג: אמרתי שאני אקבל את החומר ואני אראה אם יש מקום.

שאול יהלום: זו כאן בקשה של שתי הוועדות שאנחנו מבקשים לבדוק את העניין בצורה סיסטמתית כפי שנוהג המשרד של מבקר המדינה.

שאול יהלום: אני רוצה כאן להבהיר לאוצר מבחינת מה שלא ברור.

שאול יהלום: נכון שהמגמה של האוצר מבחינת שוק העבודה, מבחינת צמיחה, זה שכל אזרח יעבוד, אבל צריך להבין שחובת החברה כמו שלכאלה שלא מסוגלים לעבוד, הקבוצה של משפחות חד-הוריות היא בעלת אופי שהחברה חייבת יותר מאשר לעובד רגיל, היא לא יכולה לשחק עם העניין בגלל שיש להם בעיות אובייקטיביות קשות ביותר.

שאול יהלום: היא מטופלת בילדים, זה לא יעזור.

שאול יהלום: ואז כמו שנאמר כאן, אם אין פתרונות לילדים ואין במדינת ישראל פתרונות זולים לילדים קטנים, אין.

שאול יהלום: שמעת כאן שלושה ילדים, 3,500 ש"ח.

שאול יהלום: במעונות אין מקום ובאמת אין מקום.

שאול יהלום: אז לכן אי אפשר, אי אפשר להזניח את הבעיה.

שאול יהלום: ואנחנו קובעים, קודם כל אני מציע כהחלטת ביניים שנקבל, שאנחנו פונים למשרד האוצר והתמ"ת להמשיך את התכנית, היא אמורה להתבטל תוך חודש.

יורי שטרן: עם התיקונים הנדרשים.

שאול יהלום: קודם כל להמשיך את התכנית.

שאול יהלום: עכשיו לקחת את כל שאר הגזירות ולהתחיל לשבור אותן.

שאול יהלום: זאת אומרת, במקביל לתכנית עצמה כפי שאנחנו רואים שהיא יעילה ל-5 אחוזים, והלוואי שהיא תמשיך, אז היא תכפיל את עצמה.

שאול יהלום: אז נניח ל-10 אחוזים.

שאול יהלום: לגבי ה-90 אחוז נפלו בכלל מיכולת קיום.

שאול יהלום: צריכים לקחת ולפרט את כל מה שנעשה לגביהם ולהפסיק את הגזירות.

שאול יהלום: להפסיק את הגזירות בשלבים, להפסיק את הגזירות בארנונה, בשכר-דירה, בלימודים, מה שכאן נאמר, "כתוספת מה שכל החיים לא הצלחנו לעשות".

שאול יהלום: זאת אומרת, צריכים כאן לקחת ולשבור את הגזירות.

שאול יהלום: במקביל, את הדרך אם היא בסדר - להמשיך את התכנית, במטרה להכפיל אותה.

שאול יהלום: אבל הכפלה, שתהיה הצלחה יוצאת מן הכלל לכאורה, היא עדיין 10 אחוזים ממאה אחוז.

שאול יהלום: ולכן אנחנו מאוד מאוד מבקשים מהאוצר לבוא אלינו בישיבה הבאה ואני מציע שזאת תהיה ישיבה עם שר האוצר שתתאמו אותה.

שאול יהלום: ואנחנו נדרוש, כבר עכשיו דורשים המשך התכנית, ביטול הגזירות ומציאת פתרונות אמת.

שאול יהלום: לקחת קבוצת מיקוד מהאמהות האלה ולמצוא פתרונות אמת, לא פתרונות שהם לא יכולים להיות מיושמים אלא רק על נייר של משרדי הממשלה.

שאול יהלום: תודה רבה.

יורי שטרן: תודה רבה.

יורי שטרן: אנחנו נמשיך, יש לי שתי בקשות.

יורי שטרן: אחת לארגונים הוולונטריים, אם אתם רוצים קצת להמשיך ולנסות לגבש איזושהי פעולה לעתיד, אז תחכו במזנון הכנסת.

יורי שטרן: עוד - אם יש לכם - חצי שעה בערך, 25 דקות, אני רוצה לשבת אתכם.

יורי שטרן: ואולי עוד חברי-כנסת יצטרפו.

יורי שטרן: רן כהן, בבקשה אם אתה יכול לטפל במקרה החריג ואולי יש פה עוד בקשות.

יורי שטרן: וחברי ועדת ביקורת המדינה מתבקשים להישאר כי אני רוצה איזושהי שיחה לנהל בינינו.

יורי שטרן: תודה רבה, הישיבה נעולה.