ועדת הכספים, כנסת 16, פרוטוקול מספר , 2005-06-27 15:30

יעקב ליצמן: שלום רב, אני מתכבד לפתוח את הישיבה.

יובל פרידמן: הפנייה הזו מדברת על שינוי תקציבים במשרד הבריאות, השינויים המרכזיים זה הנושא של פסיכיאטריה, תשלום עבור שירותי אשפוז בבתי חולים כלליים.

יעקב ליצמן: צריך לתת מענק לביקור חולים.

יובל פרידמן: יש פה הלוואה לביקור חולים.

יעקב ליצמן: תן לו מענק.

יובל פרידמן: הוועדה שמעה מה שהתפתח הבוקר במשא ומתן.

1028: לא מעבירים כלום לאברבנאל.

יובל פרידמן: עד שתתבצע המכירה של ביקור חולים- -

יעקב ליצמן: אתה רוצה לשלוח את ביקור חולים לפסיכיאטרים.

יעקב ליצמן: אני לא רוצה לעשות זאת.

יעקב ליצמן: אני מוכן לאשר את זה ולעשות רוויזיה.

יעקב ליצמן: שום סיבה לא לתת מיטות.

יעקב ליצמן: אני מחכה עם זה.

יובל פרידמן: זה מופיע עבור כל בתי החולים שיצטרכו בהם שירותים פסיכיאטריים, וצריך לשלם עליהם, בין אם זה היה באברבנאל או בכל בית חולים אחר.

יעקב ליצמן: מי בעד 159?

יעקב ליצמן: מי נגד?

יעקב ליצמן: אושר.

יעקב ליצמן: אני מבקש רוויזיה.

יעקב ליצמן: הצעה לסדר, דני בנלולו.

1028: אדוני היושב ראש, ישבתי עם נציגויות של הבנקים עם שקיפות מלאה לשר האוצר ולכולם, ישבתי עם הבנקים, ויש כמה דברים שהאזרח הפשוט אין מי שייצג אותו פה.

1028: היום האזרח הפשוט מבולבל לגמרי, לא יודע מה יהיה.

1028: אין פרסום מה יהיה כשיעבור החוק.

1028: אני מקבל שאלות, ולא יודעים מה יהיה.

1028: מצד שני, העובדים, אני רוצה להפנות שאלה לכל הנהלות הבנקים; מחר בבוקר החוק עובר.

1028: כמה כל עובדים הבנק מפטר?

1028: ואיך הוא מפטר אותם?

1028: בנוסף, אם אותו אדם שבא לרכוש את הקרן או את הקופה, מה קורה עם העובדים?

1028: האם הם עוברים עם ההסכם הקיבוצי?

1028: הם עוברים יחד עם הקופה?

1028: זה יהיה בעשר השאלות שלי, אך אני רוצה להעלות את השאלה הזו בקול רם.

1028: כל צד מנסה לקחת אליו סמכויות בחוק הזה.

יעקב ליצמן: כרגע היועצת המשפטית מנסחת את השאלות.

יעקב ליצמן: תגיש אליה.

יעקב ליצמן: פנייה 144-145

ערן ניצן: הפנייה עוסקת ביישום הסכם פיתוח באגודת אכסניות הנוער מול משרד החינוך, הסכם הפיתוח הוא בין משרד החינוך, משרד התיירות ואגודת אכסניות הנוער.

ערן ניצן: הפנייה עוסקת בהעברת כסף ממשרד התיירות למשרד החינוך במטרה לממש את ההסכם.

יעקב ליצמן: למה לא יותר מ-3 מיליון ש"ח?

ערן ניצן: כי סך התמיכה שמשרד התיירות תומך זה 12 מיליון ש"ח, 3 מיליון ש"ח על פני ארבע שנים, כך לפי ההסכם.

יעקב ליצמן: מה זה אכסניית נוער?

ערן ניצן: יש אגודה עות'מאנית שהיא חברה בקונפדרציה בינלאומית של אגודות אכסניות נוער, וככזו היא מייצגת את ישראל.

ערן ניצן: יש לה 32 אכסניות נוער, ויש שני תפקידים:

ערן ניצן: אחד הוא אירוח תלמידי מערכת החינוך והסוכנות היהודית במסגרת האכסניות הללו, מכוח תפקיד זה משרד החינוך והתיירות והממשלה מצאו לנכון לסייע לאגודה זו.

ערן ניצן: נושא שני הוא תיירותי – אירוח תיירות תרמילאית מההתחלה.

יעקב ליצמן: זה לכל בתי הספר בארץ?

ערן ניצן: אני לא אחראי על ההתנהלות של משרד החינוך מול האגודה, אך תלמידי מערכת החינוך לנים ומשתמשים בתשתיות האגודה.

יעקב ליצמן: זה לכל תלמידי בתי הספר בארץ?

ערן ניצן: יש שוויוניות.

יעקב ליצמן: עובדה שלא.

ניסן סלומינסקי: ביקשתי לעכב את זה פעם שנייה.

ניסן סלומינסקי: יש פה אפליה שאתם יודעים אותה וזה ממשיך משום מה.

ניסן סלומינסקי: יש לאנ"א, זה הקיצור של אכסניות הנוער שהוא דיבר עליהן, 16 מוסדות.

ערן ניצן: יש 32 אכסניות.

ניסן סלומינסקי: יש 16.

ניסן סלומינסקי: יש מוסדות, מדרשיות ואכסניות שעושות אותה עבודה, יש עוד 30 מוסדות כאלה בפיקוח משרד החינוך, שהן מוגדרות לא כאנ"א, כי הן נמצאות בארגון המדרשות והאכסניות, והן לא מקבלות.

ניסן סלומינסקי: הן נמצאות בפיקוח משרד החינוך ועושות אותה עבודה.

ניסן סלומינסקי: תקציב אנ"א זה 24 מיליון ש"ח לשנה, התקציב של ארגון המדרשות והאחרים - רק 5 מיליון.

ניסן סלומינסקי: שנית, תקציב אנ"א לשיפוצים לשנה זה 10 מיליון חוץ מה-24, תקציב אנ"א זה רק 2 מיליון.

יעקב ליצמן: אני רוצה להזמין את מנכ"ל אנ"א לכאן ליום שני.

יעקב ליצמן: בינתיים אנו מעכבים.

יעקב ליצמן: פנייה 139

הרן לביאות: מדובר בהעברות פנימיות בתקציב המשרד.

הרן לביאות: מעבירים מתוכנית אחת שנקראת עידוד העלייה לתוכנית אחרת שנקראת סיוע בתעסוקת עולים 12 מיליון ש"ח ועוד כ-887,000 ש"ח לתקצוב הלשכה של סגנית השרה, מדובר שם בששה עובדים שהיא קלטה ואחזקת רכב.

יעקב ליצמן: מי בעד?

יעקב ליצמן: מי נגד?

יעקב ליצמן: אושר.

יעקב ליצמן: פנייה 148

הרן לביאות: על פי החלטת ממשלה והחלטת ראש הממשלה המשרד שאחראי על התקצוב הוא משרד הקליטה.

יעקב ליצמן: מי בעד?

יעקב ליצמן: מי נגד?

יעקב ליצמן: אושר.

יעקב ליצמן: פניות 151-155, 158

ערן ניצן: זו העברה של 17 מיליון ש"ח לפיתוח פרויקטים ברמת הגולן.

יעקב ליצמן: מי בעד?

יעקב ליצמן: מי נגד?

יעקב ליצמן: אושר.

יעקב ליצמן: פנייה 147

גיא אבן: זו הפשרת רזרבה של 14 מיליון ש"ח לצורך השלמות פיתוח בשכונות ותיקות, הרשימה שלהן במשרד השיכון, והקמת מוסדות ציבור.

יעקב ליצמן: תעביר לי את הרשימות.

יעקב ליצמן: מי בעד?

יעקב ליצמן: מי נגד?

יעקב ליצמן: אושר.

יעקב ליצמן: 2.

יעקב ליצמן: הצעת חוק להגברת התחרות ולצמצום הריכוזיות וניגודי העניינים בשוק ההון בישראל (תיקוני חקיקה), התשס"ה-2005 (מ/175)

עמוס אבני: אני חושב שבעתיד קופות הגמל תיפולנה.

עמוס אבני: האריכו את התקופה לשלושים שנה.

עמוס אבני: יהודי ישאל אותי: כדאי לי להכניס לקופת גמל?

עמוס אבני: אגיד לו: לא.

עמוס אבני: הוא אמנם יחיה, אך הקופה לא.

עמוס אבני: שנית, אנשים כמוני שהיו מכניסים לקופת גמל בגלל סיבות של מס הכנסה, לא נותנים להם עכשיו להכניס.

עמוס אבני: שלישית, כולם כאן דיברו וגם מי שמייצג את ניירות הערך, צבי פירון, יהודי היום בא לבנק, יש לו 5,000 ש"ח שהוא קיבל מבר המצווה של בנו.

עמוס אבני: הוא רוצה להכניס את זה שיהיה לו קרן לאוניברסיטה.

עמוס אבני: ילך לתיק ניירות ערך פרטי, יגיד לו: אתה צריך חצי מיליון, אתה יודע את זה?

עמוס אבני: אני פניתי למיטב, אמרתי שאני רוצה לפתוח תיק ניירות ערך.

עמוס אבני: אמר לי : המינימום אצלנו זה חצי מיליון ש"ח.

עמוס אבני: אותו יהודי שהוא עובד בכנסת ושמו מוישה והוא מכיר את נציג בנק פועלים בקרית יובל אומר:

עמוס אבני: אני רוצה דבר בטוח, אני רוצה שלבני יהיה עוד כסף כשיגמור את בית הספר.

עמוס אבני: גם בארצות הברית עסקתי בזה.

עמוס אבני: דיברתם על אנשים שיש להם כסף ולא יודעים איך להרוויח עליו מספיק.

עמוס אבני: אחת הדרכים להרוויח זה דרך הקומבינציה בניירות ערך.

עמוס אבני: אך היהודי של יום יום, אם ישאל אותי במה להשקיע, אומר לו: בניירות של הבנקים הגדולים, שילך על בטוח, פחות ציפורים על העץ ויותר ציפורים ביד.

עמוס אבני: בזה אנו שונים מארצות הברית, שם המשקיעים הגדולים הם באמת כבדים.

עמוס אבני: שם היהודי משקיע אלף דולר, לאן הוא ישקיע?

עמוס אבני: לכן להעתיק את מה שנעשה שם לפה ולתת לג'ונגל כזה להתנהל, בסופו של דבר ייפגעו האנשים הפשוטים, אלה שחוסכים כל חודש כדי להכניס לקרן נאמנות, והיו דברים מעולם.

עמוס אבני: לבנקים הגדולים, אין להם שכל.

עמוס אבני: הם לא יודעים לקנות את הלקוחות.

עמוס אבני: בנוסף, מה שהחליטו פה לפני חודש, שבנק לאומי יהיה בנק של העם, יכול שר האוצר לומר: זו תהיה העמלה, זה דמי התיווך, ועל ידי זה הוא משפיע על כל השוק של הבנקים, כי אם הבנק הזה ישמור על רמה, שאר הבנקים לא יוכלו לדרוש יותר.

עמוס אבני: זה יותר קשה, אך אפשר לעשות את זה כמו שמחליפים את יושב ראש הבנק עכשיו.

יעקב ליצמן: בנק לאומי שייך לך ולי.

יעקב ליצמן: למה אתה מעלה את העמלות?

עמוס אבני: אני לא מעלה.

עמוס אבני: לדירקטוריון יש כוח להחליט להוריד עמלות.

עמוס אבני: הוא לא רוצה כי שם יושבים שמור לי ושמור לך.

יעקב ליצמן: אני מניח שכשיבוא היושב ראש החדש, יהיה לך את מי לשאול את הדברים.

עמוס אבני: אם בנק לאומי מרוויח, בסופו של דבר זה חוזר אליי כדיבידנד על הרכוש שיש לי בבנק.

יעקב ליצמן: הדברים שלך נרשמו לסדר יום.

יעקב ליצמן: הדברים רציניים.

יעקב ליצמן: אם יש הערות על מה שבאנו ממילא בכתובים, לומר לי.

נעמי זנדהאוז: בסעיף 7, עמ' 706, יש סעיף י.

נעמי זנדהאוז: אני רוצה שיתקנו את ההגדרה.

נעמי זנדהאוז: היום כל מי שנותן ייעוץ השקעות במסגרת חוק הייעוץ יכול לתת ייעוץ בקשר לקופות גמל, וברוב קופות הגמל העצמאיים, אלה שכל כך הרבה מדברים שהולכות להיעלם מהעולם, יש ביטוח חיים נלווה.

נעמי זנדהאוז: זה ביטוח שהוא נלווה לקופה.

נעמי זנדהאוז: הוא שולי, העיקר זה החיסכון בקופה.

נעמי זנדהאוז: יש מגבלה על הסכום שלו, זה ביטוח מאוד מינורי.

נעמי זנדהאוז: היום כשנותנים ייעוץ בקופות גמל, הביטוח הוא נלווה, הייעוץ הוא על המכלול.

נעמי זנדהאוז: בהגדרה פה לא כללו קופות גמל עם ביטוח חיים נלווה, ואת הקופות האלה הפכו למוצר פנסיוני משום מה.

נעמי זנדהאוז: אנו חושבים שגם יועץ השקעות שיש לו רשיון של יועץ השקעות רגיל יכול לתת ייעוץ בקופת גמל לעצמאים שיש לה ביטוח נלווה.

נעמי זנדהאוז: זה לא צריך להפוך אותה למוצר פנסיוני, כפי שהכניסו פה את הקרנות השתלמות למוצר פיננסי, גם קופות גמל לעצמאים שאין להם או שיש להם ביטוח נלווה, זה לא רלוונטי.

יעקב ליצמן: ההערה נרשמה.

סמדר אלחנני: יש קופות גמל עם תשואה מובטחת.

סמדר אלחנני: איך דבר כזה, הסוג הזה לא נכלל פה, הוא הולך ונעלם.

סמדר אלחנני: אני חושבת שזה נשאר רק בבנק הפועלים.

ידין ענתבי: מהרגע שאי אפשר להצטרף לקופה הזו, אין משמעות לייעוץ.

נעמי זנדהאוז: אך אם לקוח מתלבט אם לצאת מהקופה או להישאר בה, זה גם ייעוץ.

צבי פירון: בהגדרת נכסים פיננסיים, זו שאלה שאני מפנה אותה בעיקר לרשות לניירות ערך, מופיע המונח אופציות.

צבי פירון: הגדרת אופציות, גם לדידכם, הרשות לניירות ערך, טומנת גם אופציות, נניח, על מניות במחיר קבוע מראש.

צבי פירון: אתם החרגתם את האיסור של בנקים לעסוק בשיווק השקעות לגבי שלושה סעיפים, ואני בטוח שלא היתה כוונתכם לאפשר לבנקים לשווק אופציות רגילות ולקבל עמלה על זה.

ציון שמע: העברתי לחבר הכנסת ליצמן בקשה להצעה שמתייחסת לזכויות העובדים בשלוש הצעות החוק.

יעקב ליצמן: יכול להיות שבין השאלות, נשאל גם על זה.

יעקב ליצמן: ידוע לי שיש חברי כנסת שהעבירו את הנושא הזה.

יעקב ליצמן: לא בטוח שזה ייכלל בשאלות ספציפיות, אך בדיון הסופי נדבר על זה.

ציון שמע: חשוב לי שהוועדה תהיה מודעת לעובדה שזה על סדר היום.

יוסי מנור: אני מבקש להתייחס לדבריה של גברת נעמי ביחס לקופות הגמל.

יוסי מנור: קופת גמל בנקאית רשאית אך ורק כיום כקופה לרכוש ביטוח חיים בגובה היתרה של העמיתים.

יוסי מנור: זה הקופה רוכשת ולא האדם, ואין לזה קשר לייעוץ פנסיוני.

יוסי מנור: ייעוץ פנסיוני הוא שאדם רוכש לעצמו אותה השקעה והיא שייכת לייעוץ פנסיוני ואינה יכולה להיכנס להגדרה של ייעוץ פיננסי.

יוסי מנור: אני רק מבקש לתקן.

יוסי מנור: בנוסף, לגבי קופות גמל עם תשואה מובטחת, כל קופות הגמל עם תשואה מובטחת במדינת ישראל סגורות בפני מצטרפים חדשים.

יוסי מנור: לא ניתן להצטרף אליהן, כך שכל הנושא הזה לא נכנס כרגע לדיון.

יוסי מנור: אך כשמישהו רוצה לבצע פעולה, הוא צריך ללכת לייעוץ פנסיוני ולקבל ייעוץ כמו כל אדם שיש לו השקעה לטווח ארוך.

עמוס אבני: אני מציע לסגור את קופות הגמל הישנות ומ-1 בינואר להתחיל סיפור חדש.

עמוס אבני: אז אין בעיה של התחייבות לעתיד לעמיתים.

יעקב ליצמן: אני מציע שנצביע על זה בסוף.

לייזה חיימוביץ': קוראת סעיף 7(3), (4).

אלי מונטג: התיקון הזה לחוק בעיקרו נועד להפריד בין העיסוקים של ייעוץ השקעות ושיווק השקעות, וכל התיקונים שנקראו עד עכשיו הם התאמה לתיקון הגדול הזה.

אלי מונטג: סעיף 2 לחוק שבו עסקנו עד עכשיו עוסק בכך שאין לעסוק בייעוץ השקעות בלי רשיון, ונוסף לו הסעיף המקביל שאין לעסוק בשיווק השקעות בלי רשיון, סעיף די מקביל לסעיף הקיים כיום לגבי ייעוץ.

אלי מונטג: ההוראה השנייה המהותית אומרת שמנהל תיקים שהיום יכול לעסוק גם בייעוץ, יוכל לעסוק גם בשיווק, לפי בחירתו, ובלבד שאם הוא קשור לגוף מוסדי שהוא עצמו עוסק רק בשיווק, הוא יוכל לעסוק רק בשיווק.

יוסי ניצני: אם הוא מנהל תיקים, הוא גם יועץ.

יוסי ניצני: אם הוא רוצה להיות גם משווק, הוא יכול?

משה טרי: מנהל תיקים הוא גם משווק וגם יועץ.

יוסי ניצני: אך בתור מנהל תיקים הוא גם מייעץ.

צבי פירון: משווק זה יועץ לא אובייקטיבי.

צבי פירון: אך כשאתה בא למשווק, אתה יודע שהוא לא אובייקטיבי.

צבי אברהם רוטנשטיין: מנהל תיקים כמו כל אדם אחר בשוק ההון חייב להחליט האם הוא כמנהל תיקים פועל כיועץ או כמשווק, אך מנהל התיקים לא יכול להיות גם יועץ וגם משווק, ויתקנו אותי אלה שניסחו אותו אם הם חושבים אחרת.

יוסי ניצני: מנהל תיקים בהגדרה על פי החוק, ברגע שהוא מורשה כמנהל תיקים, הוא גם יועץ.

יוסי ניצני: אין מנהל תיקים שהוא לא יועץ.

יוסי ניצני: כיועץ כן נדרשת אובייקטיביות, אז כאן יש סתירה ראשונה.

יוסי ניצני: סתירה שנייה – כתוב כאן שבנוסף להיותו מנהל תיקים הוא יכול לבחור להיות או משווק או יועץ, אבל לא שניהם.

יוסי ניצני: יש כאן סתירה.

דב גלבוע: ההערה היחידה שניתן לומר זה אותם דברים שנאמרו בבוקר.

דב גלבוע: כלומר אני מעריך את גישת הרשות לניירות ערך שאומרת:

דב גלבוע: אני רוצה שיהיה ייעוץ אובייקטיבי במשק.

דב גלבוע: הייעוץ האובייקטיבי בניירות האלה זו הכוונה שבבנקים הוא יהיה.

דב גלבוע: אני מקבל את זה שאם אתה מוכר את המוצרים שלך, במשרד של מישהו, ברור שאתה קונה שם את המוצרים שלך.

דב גלבוע: הצרה במודל הזה היא שאתה יכול לקנות מוצרים גם של אחרים, לכן המטרה לא מושגת, נוצר מצב של ייעוץ לא אובייקטיבי.

דב גלבוע: הדברים כתובים גם בדברי ההסבר וגם בחוק.

דב גלבוע: אם הולכים לכיוון של ייעוץ אובייקטיבי, כל הנושא של השיווק צריך להיות לגבי המוצר שלך, אחרת זה מטעה.

דב גלבוע: שים לב, כמה קשה לאנשים פה והוויכוחים שיש פה, מה קורה בנושא של האזרח הקטן.

דב גלבוע: איך הם יבינו את זה כשהם נכנסים למשרדים של מי שהם משווקים ויועצים לא אובייקטיביים, לכן לא צריך לאפשר כזה מודל של בלבול.

דב גלבוע: אפשרות אחת היא ללכת לכיוון של ייעוץ אובייקטיבי, וכל מה שלא מעבר לזה זה שיווק של מוצר אחד, המוצר שלך.

דב גלבוע: ברור לך שכשאתה נכנס לחנות של א', ב' או ג', אתה קונה את המוצרים שלו.

דב גלבוע: האפשרות השנייה היא לומר: אנו נוטשים את כל הנושא של הייעוץ האובייקטיבי.

דב גלבוע: אם רוצים ייעוץ אובייקטיבי, אסור שמחוץ לבנקים יהיה ייעוץ לא אובייקטיבי ובתוך הבנקים יהיה ייעוץ אובייקטיבי.

דב גלבוע: זה בסיס לבלבול, והבלבול קיים אצל המקצוענים.

צבי פירון: המטרה של חוק בכר זה לא להשיג ייעוץ אובייקטיבי, אלא להשיג ייעוץ אובייקטיבי אצלכם.

צבי פירון: הסיבה לכך היא שבגלל שאין לכם ייעוץ אובייקטיבי, בגלל שאתם נותנים ללקוחות שלכם ייעוץ גרוע.

צבי פירון: אני, למשל, אם אני אתן ללקוחות שלי ייעוץ גרוע כעורך דין, סובייקטיבי, מנוגד אינטרסים, לא צריך רשות ניירות ערך, הלקוחות יקומו וילכו.

צבי פירון: יש בשוק הזה אינטרס אישי.

צבי פירון: הבנקים ניצלו את המצב ואת כוחם על הלקוחות במשך שנים.

צבי פירון: עכשיו הם אומרים: אנו, בנק לאומי ואפסילון, זה אותו דבר.

צבי פירון: זורים חול בעיניכם, כי הוא יודע איך זה מתנהל אצלנו.

צבי פירון: אתה יכול לעשות שני דברים באפסילון ובמיטב, אתה יכול ללכת לסניף בנק ולרכוש קרנות נאמנות שלהם בכל סכום, אתה יכול גם ללכת אליהם שיעשו לך ניהול תיקים.

צבי פירון: אז חלק מהכסף, הם סוחרים בבורסה, הם קונים מניות.

צבי פירון: אני חוזר לנושא של ניהול תיקים; עדיין נשאר לבנקים פתח לניגוד אינטרסים, ואני לא יודע למה השארתם את הפתח הזה.

צבי פירון: השארתם להם פתח של ניהול תיקים, ואז הוא רוצה שהמקום היחיד שיעסקו בניהול תיקים זה אצלו.

צבי פירון: האזרח הפשוט מיוצג פה על ידי כל כך הרבה אנשים.

דודו לביא: דובר כאן על כך שהוועדה רוצה להסתייע בשירותי יועץ.

דודו לביא: ברור שהוא צריך להיות נטול אינטרסים זרים- -

נעמי זנדהאוז: דודו לביא הסביר את זה בדיוק כמו שזה כתוב בחוק, אך אני לא יודעת אם כולם הבינו מה המשמעות של זה.

נעמי זנדהאוז: אם עד היום היו מנהלי תיקים בדיסקרציה, כולם היו שייכים לקטגוריה אחת, לקוח שהיה בא לנהל את התיק שלו והיה נותן את ייפוי הכוח למנהל התיקים שיפעיל את שיקול דעתו, ידע שמנהל התיקים הזה עובד אך ורק לפי קריטריונים אובייקטיביים, טובת הלקוח ללא שיקולים זרים, מחר במשטר החדש יהיה מנהל תיקים אובייקטיבי, וזה יהיה רק מנהל תיקים ששייך לקבוצה הבנקאית, כי מחוץ לה, מי יעשה את זה?

נעמי זנדהאוז: זה לא הגיוני.

נעמי זנדהאוז: כל שאר מנהלי התיקים יהיו מנהלי התיקים הלא אובייקטיביים כי הם יכולים לקבל עמלות מהיצרנים, זה הרבה יותר רווחי.

רוני בריזון: והבנקים לא רוצים לקבל עמלות?

נעמי זנדהאוז: אז יהיו מנהלי תיקים ששיקול הדעת שלהם יהיה לחלוטין נקי ויהיו מנהלי תיקים ששיקול הדעת שלהם יהיה מוטה, והלקוח יהיה צריך לדעת שיש שני סוגים.

לייזה חיימוביץ': נאמר כאן שמנהלי התיקים שייכים לקבוצות המיטב או הם בעלי זיקה לניהול נכסים או לקבוצות הבנקאיות, אך למעשה יש לנו מאה מנהלי תיקים פעילים היום שלא שייכים לשום קבוצה.

נעמי זנדהאוז: זיקה זה לא רק בעלות.

לייזה חיימוביץ': שנית, הטענה שנאמרת פה שאנו מאפשרים למנהל תיקים שנמצא בקבוצה הלא בנקאית להעדיף את המוצרים שלו, הכל נובע מעיקרון היסוד שאנו טוענים שאותו לקוח, כשהוא נכנס למיטב, למשל, הוא מסכים לשיווק ולניהול התיקים.

יעקב ליצמן: מיצינו את הנושא הזה, תמשיכי לקרוא בבקשה.

לייזה חיימוביץ': קוראת סעיף (5), (6), (7).

אלי מונטג: סעיף 7 כללי בחוק היום עוסק במתן רשיון יועץ, וכמובן, יעסוק במתן רשיון משווק.

אלי מונטג: שני סעיפי המשנה המהותיים שהוספו בסעיף זה לאור החלוקה שהחוק הזה מציע היום בין משווק ליועץ, מה שדיברנו עליו מהבוקר, יש שני סעיפי משנה שמוצעים פה על קשרים עם גופים מוסדיים, או עם מי שעוסק בשיווק, או מי שעוסק בייעוץ, שמונעים ממך את היכולת לקבל את הרשיון שעומד בסתירה לאותם קשרים.

אלי מונטג: כלומר מי שיש לו קשרים עם מי שנמצא בעולם הייעוץ לא יכול לעסוק בשיווק ממילא, ומי שיש לו קשרים עם מי שנמצא בעולם השיווק, כמו קשרי בעלות עם גוף מוסדי, עם מנהלי קרנות, קופות וכו', לא יכול לעסוק בייעוץ השקעות.

אלי מונטג: יש פה עוד סעיף שמדבר על האפשרות למעבר בין הסעיף האחרון, זה אפשרות המעבר בין רשיון משווק ובין רשיון יועץ.

אלי מונטג: כללית, כפי שהרשות רואה את זה, היא לא רואה הבדלים בין משווק ליועץ, לכן מי שיש לו רשיון משווק יכול לעסוק רק בשיווק, אבל אם הוא מחליט שהוא עובר לתחום הייעוץ, הוא צריך לוותר על רשיון המשווק, כאשר מוותרים לו על הדרישות הטכניות המשמעותיות של בחינות והתמחות וכו'.

סמדר אלחנני: האם יהיו עוד בחינות שאחר כך יהיה אפשר לבקש פטור מהן?

סמדר אלחנני: יש לי בג"ץ ספיר על הראש.

לייזה חיימוביץ': הליך הרישוי הוא זהה.

צבי פירון: לגבי סעיף (7)(5)(ה2), שמתייחס לזכות של רשות ניירות ערך לתת רשיון או לסרב לתת רשיון.

צבי פירון: בסעיף (5)(ה)(2) זה רשיון משווק או יועץ, בסעיף (9)(א) זה רשיון של מנהל תיקים, וחמור מכך, יש סעיף (7)(ב2) שמדבר על הזכות של רשות ניירות ערך לשלול רשיון.

צבי פירון: כיום המצב הוא שרשות ניירות ערך רשאית לשלול רשיון מאדם אם ניתן לו הרשיון על סמך מידע כוזב או חדל להתקיים בו תנאי מהתנאים המפורטים ברשיון, או אם בית המשפט וועדת משמעת קבעו שהוא הפר את החוק או אם הוא הוכרז פושט רגל או פסול דין.

צבי פירון: בנסיבות האלה הברורות רשות ניירות ערך יכולה לקחת ממנו את הרשיון, אפשר לערער על זה לבית משפט מחוזי.

צבי פירון: מי שעומד בשאר התנאים, עבר את הבחינות וכו', מתי רשות ניירות ערך רשאית לומר לו: אתה לא תקבל רשיון מלכתחילה?

צבי פירון: בכל אחת מהנסיבות שפירטתי עכשיו; כלומר באותם תנאים שאפשר לקחת ממנו את הרשיון, אפשר לומר לו: למרות שעמדת בבחינות ויש לך כל ההכשרות הפורמליות, אנו לא נותנים לך את הרשיון – אם פשטת רגע בעבר, אם הפרת הוראה של החוק וכו', הכל סביר.

צבי פירון: עכשיו באה רשות ניירות ערך, ואומרת שהיא רוצה את הזכות לא לתת רשיון, וחמור מזה - אני מייצג את אלה שיש להם רשיון - לקחת רשיון אם היא סברה כי קיימות נסיבות, שבשלהן אין הוא ראוי לשמש כבעל רשיון, בשים לב לדרישות המקצוע.

משה טרי: איפה זה כתוב?

משה טרי: תבחין בין לקיחת רשיון לבין אי מתן רשיון.

משה טרי: יש הבדל.

צבי פירון: ההבדל היחיד זה ועדת המשמעת.

משה טרי: ועדת המשמעת זה בית משפט שבראשו עומדת שופטת, הקביעה היא על ידי חוק.

משה טרי: לא הרשות לניירות ערך עושה את זה.

צבי פירון: גם בית משפט, עם כל הכבוד הראוי, אני לא נותן לו הזכות לומר למישהו: אתה לא תהיה עורך דין כי אתה לא מתאים לדרישות המקצוע.

צבי פירון: כדי לקחת לי את הרשיון אני צריך לעבור עברה אתית.

צבי פירון: תתכבד רשות ניירות ערך, ואני בלשכת עורכי הדין תומך בלהוציא מהלשכה כל מי שמועד.

צבי פירון: תוציא רשות ניירות ערך קוד אתי להתנהגות של מנהלי השקעות ומנהלי תיקים, והקוד האתי הזה יבוא אליך לאישור.

צבי פירון: אם הוא יאושר ומי שיעבור אותו יועמד לדין על ידי ועדת המשמעת, והיא תהיה רשאית לשלול לו את הרשיון לצמיתות או לתקופה, כמו עם רופאים ועורכי דין.

צבי פירון: במקום שהמקצוע יעשה רגולציה, שרשות לניירות ערך וועדת המשמעת תעשה את הרגולציה, אני בהחלט בעד.

צבי פירון: אך לתת דבר כזה כללי, אני מזכיר לכם שהחוק השני שבוטל זה דווקא חוק שעסק בייעוץ השקעות.

צבי אברהם רוטנשטיין: אני רוצה להתייחס לסעיף (ג)(2) בעמוד 708.

צבי אברהם רוטנשטיין: אנו חולקים על הוראה זו ומבקשים להורידה ולאפשר גם לתאגידים בנקאיים לשמש כמשווקים, ולו כדי לא לפגוע בחופש העיסוק.

צבי אברהם רוטנשטיין: אנו רוצים באותה מידה כמו כל אחד אחר לעסוק בשיווק.

צבי אברהם רוטנשטיין: מאחר שהשיווק מאפשר לנו הרבה יותר מאשר הייעוץ, אנו מוכנים לוותר על הייעוץ, או כל אחד יוכל לבחור אם הוא רוצה להיות יועץ או משווק.

יצחק ויניש: לגבי סעיף (2)(ב); מי שמנהל קופת גמל, קרן פנסיה, חברת ביטוח, לא צריך שום רשיון.

יצחק ויניש: האדם שקובע החלטות לא צריך שום חובת נאמנות, לא חל עליו חוק פלילי, שום דבר.

יצחק ויניש: אנו רוצים להוסיף בחוק הייעוץ, בסעיף (2)(ב): או בגוף מוסדי.

יצחק ויניש: לא יעלה על הדעת שהוא לא צריך רשיון, לא ביטוח, לא צריך לעשות שום דבר.

יצחק ויניש: אין לאף אחד סמכות חקירה עליו.

אייל דותן: סעיף (7)(ג)(1), אליו מפנה סעיף (9)(ב), קובע למי יינתן רשיון יועץ.

אייל דותן: מאחר ש-(4) אומר שאסור להיות גם בעל עניין בגוף מוסדי, יוצא שלמרות שחוק הבנקאות רישוי מאפשר לבנקים להחזיק בתאגיד ששולט בקרן או בקופה, יוצא שאני בעל עניין גם בקרן וגם בקופה.

אייל דותן: לכן יש פה סתירה.

אייל דותן: כלומר אני הבנק לא יכול לעסוק בייעוץ אם אני בעל עניין בקרן או בקופה.

אלי מונטג: לא מייחסים את ההחזקות של הגוף המוחזק למי שמחזיק בו רק 10% בלי שליטה, זו העמדה שלכם.

נעמי זנדהאוז: לא לפי חוק ניירות ערך.

אייל דותן: חוק הייעוץ מגדיר בעל עניין כמי שמחזיק מעל 5%, גם בשרשור.

אייל דותן: שנית, לגבי בעל השליטה בתאגיד הבנקאי; לפי (7)(ג)(1) יוצא שתאגיד בנקאי שנשלט בידי שולט, אם השולט הוא בעל עניין בגוף מוסדי, בחברת ביטוח, קרן או פנסיה, וכאמור, מותר גם לבעל השליטה להחזיק עד 10% בתאגיד שהוא שולט בקרן או במבטח או בקופה, לכן יוצא שאם השולט בי מחזיק 10%, ותאגיד ששולט בקרן או בקופה, אני לא יכול לעסוק בייעוץ.

אלי מונטג: נבדוק את זה.

אייל דותן: אם בעל השליטה החזיק בקרן גם מעבר למה שמותר לו, הסנקציה על הבנק, שלא יכול לעשות את הייעוץ, במקום שהסנקציה תהיה על בעל השליטה.

אייל דותן: כלומר לבנק אין שליטה, ואם יש לי גרעין שליטה או שולט בקרן או בקופה, יוצא שהסנקציה היא על התאגיד הבנקאי, ואני לא יכול לעסוק בייעוץ פיננסי בלי שיש לי שליטה.

אייל דותן: הפגיעה היא בלקוחות.

אייל דותן: במקום שהסנקציה תהיה על בעל השליטה, שתהיה סנקציה שהוא לא יוכל להחזיק, הסנקציה היא על הגוף המוסדי, ואני כלקוח של הבנק, בגלל שבעל השליטה בבנק שולט גם בקרן או בקופה, אני כלקוח של הבנק לא יכול לקבל ייעוץ פיננסי.

משה טרי: נבחן את זה.

משה טרי: אתה תקבל תשובה, אדוני היושב ראש.

יעקב ליצמן: מה זה 10(ו)?

דפנה לוק: ערעור.

אלי מונטג: זה אותו סעיף כמו רשיון היועץ, עם האפשרות של הרשות לא לתת רשיון בגלל הסיבות שבשלהן אין הוא ראוי לשמש יועץ בהתחשב בדרישות המקצוע, אותם תיקונים בדיוק נעשים בסעיף של רשיון מנהל תיקים.

משה טרי: אני לא שלם עם זה.

משה טרי: אני רוצה לבדוק, מהן דרישות המקצוע.

לייזה חיימוביץ': קוראת סעיף (8).

לייזה חיימוביץ': צבי פירון: בסעיף (8)(ג) עשו חריג: מותר לך לעסוק בשיווק של שלושה דברים: מוצרים מובנים, אופציות וחוזים עתידיים.

לייזה חיימוביץ': על אופציות וחוזים עתידיים אני לא מדבר, כי מי שקונה את זה, יידע להשגיח.

לייזה חיימוביץ': אני מדבר על מוצרים מובנים.

לייזה חיימוביץ': הסיבה שלא נותנים לבנק לעסוק בשיווק זה למנוע ניגוד אינטרסים: הבנק יכול לייעץ, אך לא בקשר לנכסים פיננסיים שיש לו זיקה אליהם.

לייזה חיימוביץ': למה מוציאים את הנכסים האלה, זו שאלה טובה.

לייזה חיימוביץ': החוק עצמו קבע שמוצרים מובנים זה נכסים פיננסיים הכרוכים בסיכון מיוחד.

לייזה חיימוביץ': אני מפנה את תשומת תבכם לסעיף 18(ג)(3) לחוק הסדרת העיסוק.

לייזה חיימוביץ': כלומר מוצר מובנה הוא מוצר שיש בו סיכון מיוחד, ולא רק זה, הוא גם המוצר המסובך ביותר.

לייזה חיימוביץ': אני מוכן להעמיד את נעמי ואת אתי עם כמה בנקאים מול כמה נכסים מובנים, ולומר לי איך הם בנויים.

לייזה חיימוביץ': הן ומר דב גלבוע לא יוכלו לומר לי למה המוצר מובנה, כי כדי לבנות מוצר מובנה, הבנק רושם, מוכר וקונה אופציות.

לייזה חיימוביץ': כשהוא אומר לך: אתן לך פי שלושה ממה שיעשה הנאסד"ק, אבל לא יותר מ-18%, ובכל מקרה לא תפסיד את הקרן, הוא עושה כל מיני תרגילים עם האופציות.

לייזה חיימוביץ': מה מפריע לי בזה - את כל העסקות האלה, עם מי הוא עושה?

לייזה חיימוביץ': מצד אחד הוא מוכר וקונה בשוק, מצד שני הוא מוכר ללקוח שלו את התוצאה הסופית.

לייזה חיימוביץ': כשהוא מוכר את זה ללקוח שלו, הוא מרוויח הרבה כסף, והלקוח לא יודע כמה.

לייזה חיימוביץ': אחד הסעיפים אומר שבעל רשיון אינו רשאי לקבל הטבה כלשהי מייעוץ או משיווק השקעות, למעט שכר והחזר הוצאות, אך כלל זה לא חל כשמשווקים השקעות בנכסים פיננסיים, כלומר גם מותר לו להרוויח פה, וגם במקום אחר כתוב שהוא בפועל לא צריך לומר ללקוח מה הרווח שלו.

לייזה חיימוביץ': והנה הגענו למצב שהבנק יכול לקחת מוצר מובנה, זה מוצר מסוכן ומסובך, שיועץ ההשקעות לא יודע איך הוא בנוי, לפעמים הוא גם לא יודע מה הסיכון שגלום בו, כי אין ארוחות חינם.

לייזה חיימוביץ': אם נותנים לך דברים, סימן שיש שם סיכון.

לייזה חיימוביץ': לוקחים את המוצרים המובנים האלה, נותנים לבנקים לשווק אותם ללקוחות שלהם, הם יכולים להרוויח כסף, והלקוח לא יודע כמה.

לייזה חיימוביץ': אני יודע את הסיכון ומספר ללקוח שלי אותו.

לייזה חיימוביץ': ללקוח שלי זה מפריע, כי באמצעות הסטרקצ'רים אפשר לעשות מעין קרן נאמנות.

לייזה חיימוביץ': יש קרנות נאמנות שמשווקות את המעוף.

לייזה חיימוביץ': אפשר לעשות באמצעות המוצרים המובנים האלה קרן נאמנות.

לייזה חיימוביץ': הבנק יכול למכור את קרנות הנאמנות וכך לעקוף את עיסוקו בקרנות נאמנות, ומצד שני הוא עושה את זה בתנאים הרבה יותר טובים מהתנאים שלי, כי הלקוח שלו לא יודע כמה הוא מרוויח.

לייזה חיימוביץ': אצלי הוא יודע, אבל כשהוא הולך לקנות מהבנק, הבנק לא מספר לו כמה הוא מרוויח.

לייזה חיימוביץ': לכן אנו הברוקרים, במקרה האינטרסים שלנו ושל האזרח הקטן תואמים בחוק הזה ברוב המקרים.

לייזה חיימוביץ': אנו מבקשים לאסור על הבנקים לעשת סטרקצ'רים.

לייזה חיימוביץ': אתם לא יודעים כמה כסף אנשים הפסידו כשאמרו להם: תקנו סטרקצ'ר, הוא ייתן לכם 10% השנה, אתם לא יודעים כמה מפסידים שם, אבל זה מי שטיפש והולך וקונה.

יעקב ליצמן: גם בקופות גמל אומרים שהבנקים, התשואות שלהם נמוכות.

צבי פירון: אך אם אתם לא רוצים לאסור את זה על הבנקים, לפחות תכריחו אותם לגלות ללקוח בדיוק מה הרווח.

משה טרי: אם כאן זה לא נכלל, זה ייכלל.

משה טרי: זה תחת חוק הייעוץ.

צבי פירון: בעמ' 713 בהצעת החוק הזו - תסתכלו.

אלי מונטג: סעיף 16א בעמ' 712 מדבר על גילוי נאות של משווקים.

צבי פירון: אך זיקה בשל משווק לנכס פיננסי לא תיחשב כניגוד עניינים.

צבי פירון: כל 16א מדבר על ניגוד אינטרסים לפי סעיף 15.

משה טרי: מה זה מוצר מובנה?

משה טרי: אין מידע, כל אחד יכול לעשות את זה.

צבי פירון: אני מוכן לשבת עם המנסחים שלכם.

צבי פירון: אם זו מטרתכם, אראה למנסחים שלכם.

משה טרי: טוב.

יצחק ויניש: לגבי סעיף (7)(ג)(1), אנו מבקשים להוסיף, שיקבע שייתן לשר האוצר בהתייעצות עם יושב ראש הרשות ובאישור ועדת הכספים את הקדנציה של גופים מוסדיים לוותק מינימלי או לעמידה בבחינות נוספות.

יצחק ויניש: הטענה שלנו היא שלא רק שלא צריכים להכניס אותם לחקיקה, אלא לשים ליושב ראש הרשות, לשר האוצר ולוועדת הכספים, יש סמכויות, כמו שמקובל ברוב מדינות העולם, לתת ותק נוסף ו/או בחינות נוספות, כמנהל תיקי מוסדי צריך להיות בדרגה יותר גבוהה מאשר מנהל תיקים זוטר.

משה טרי: יש קופת גמל, יש חברת ביטוח, יש עליהם כללים.

משה טרי: אני אלך לנהל את חברות הביטוח?

משה טרי: את קרן הנאמנות?

יצחק ויניש: אני רוצה שהרגולטור יתערב בדיוק כמו בקרן נאמנות.

יצחק ויניש: זה לא מוסדר שם.

משה טרי: אני לא בקיא בזה.

נטע דורפמן: הנושא שמדבר עליו האדון אמור להיות מוסדר בהצעת חוק קופות גמל ולא בחוק זה.

יצחק ויניש: הטיעון לא יעמוד בשום בג"ץ.

יוסי ניצני: כדי לאזן את ההתרשמות של ידידי פירון, מי שהוציא לראשונה סטרקצ'רים בישראל בכמויות גדולות מאוד, מסוכנים מאוד שגם גרמו הפסדים לציבור היה ברוקר פרטי ולא בנק.

דב גלבוע: גם החדשנות בשוק ההון חשובה, ויש טענות כלפי שוק ההון הישראלי שאין בו מספיק חדשות.

דב גלבוע: מי הביא את תעודות הסל - הבנקים הביאו אותו.

דב גלבוע: הסטרקצ'רים - הבנקים הביאו.

דב גלבוע: להוציא את הבנקים משוק ההון כלומר להוציא חלק מהחדשנות.

דב גלבוע: אנו הבאנו חלק גדול מהחדשנות.

דב גלבוע: אפילו במוצר שאנו חושבים שהוא הכי סולידי, פיקדון לשבעה ימים, אם הפיקדון הוא שקלי, מפסידים כסף.

דב גלבוע: בכל מהלך יש סיכון.

דב גלבוע: אך מחזיר לך הבנק ברוב הסטרקצ'רים 100% מהכסף בדרך כלל, עם הצמדה כלשהי למניה.

דב גלבוע: אני לא יודע למה מניית טבע לא מופיעה במוצרים המסוכנים, והסטרקצ'ר כן מופיע.

דב גלבוע: יש גם הבדל בין הסיכון לתקופה קצרה לתקופה ארוכה יותר.

דב גלבוע: ברגע שאתה מחזיר 100% מהכסף, צריך להוציא את הסטרקצ'רים מהמוצרים המובנים, כי ההגיון שנכס הבסיס אינו מסוכן ויש שם סיכונים יותר גדולים, ולעומת זאת, המוצר המובנה הוא מסוכן, לא נכון.

דב גלבוע: מה שצריך לעשות - לומר שכל פעם שלא מוחזר 100% או 90% מהכסף בנומינל, אז המוצר מוכרז כמסוכן.

דב גלבוע: אני גם מקבל את ההערה של דודו, יש גם הבדל בין ארבעה חודשים לעשר שנים.

דב גלבוע: אך לא ייתכן שיהיה נכס מובנה על מניות היתר, וזה יחזיר לך 100% מהכסף, למניות היתר קורית התמוטטות של 90%, וזה יחזיר לך 100% מהכסף.

דב גלבוע: צריך לדבר על זה שהסטרקצ'רים יוצאו מהבנקים.

דב גלבוע: הריבית נמוכה, הגילוי הנאות בהחלט חשוב.

דב גלבוע: אי אפשר להשוות את זה לקרנות נאמנות.

דב גלבוע: אין מה להשוות בין השניים.

דב גלבוע: לכן צריך להשאיר את זה אצל הבנקים, ובנוסף, להוציא לנכסים המסוכנים, למעט הסטרקצ'רים, שהם בעלי סיכון.

לייזה חיימוביץ': השאלה אם הסטרקצ'רים ייכנסו לחוק הייעוץ או לא נדונה בפני כבוד היושב ראש בתיקון 8 ואושרה.

לייזה חיימוביץ': כלומר אנו לא הולכים אחורה.

יעקב ליצמן: זה מה שהם רוצים.

לייזה חיימוביץ': אנו מעלים את זה שהמכירה של המוצרים האלה תיחשב כפעולה של שיווק, כלומר היועצים יוכלו בלי איסור העדפה למכור.

משה טרי: הסטרקצ'רים לנגד עינינו, אנו מתכוונים כשזה יאושר לראות בבנקים איך הדברים האלה מתנהלים.

משה טרי: עד עכשיו המוצר הזה לא נכנס תחת חוק הייעוץ, לא יכולנו לעשות שום דבר.

נעמי זנדהאוז: לגבי הנכס המסוכן, מאחר שהסטרקצ'רים נכנסו לחוק הייעוץ די מהר, כלומר היה תיקון שהוכנס מהיום למחר, היתה טיוטת צו שהיתה הרבה זמן, באותו ערב היתה לנו המון עבודה על ההגדרה.

נעמי זנדהאוז: כל הנושא של נכס מסוכן, לא הגענו אליו, כי היו סדרי עדיפויות, יותר חשוב היה לטפל בהגדרה.

נעמי זנדהאוז: גם אמרתם: נהיה מוכנים לתקן אם נשתכנע שצריך.

נעמי זנדהאוז: אנו מבקשים שתחשבו על כך שיש סטרקצ'רים מסוכנים ויש שלא מסוכנים.

נעמי זנדהאוז: כלומר הגדרת נכס מסוכן, זו שאלה שכדאי לעשות עליה חשיבה מחדש, אולי לפי תקופה או סוג.

משה טרי: כל זה צריך להיות תחת חוק הייעוץ.

משה טרי: אי אפשר לעשות את ההבחנות האלה.

לייזה חיימוביץ': קוראת סעיפים (9)-(15).

צבי פירון: שתי הערות; אחת, הערה טכנית שזה המשך לבקשה שביקשתי קודם, החלת כללי הגילוי הנאות גם על הבנקים.

צבי פירון: ראשית, אנו מבקשים שבסעיף (16)(א) לחוק, שזה (9)(14) להצעת החוק, ביקשתי שלגבי מכשירים פיננסיים יהיה גילוי נאות.

צבי פירון: כתוב: רשאי לקבוע כללים.

צבי פירון: תבדקו את זה.

צבי פירון: אם משפטני הרשות חושבים שהם רשאים לקבוע בכללים שהבנקים יגלו את כל הגילוי בקשר לטובת הנאה שמקבלים במישרין או בעקיפין מנכסים פיננסיים, באתי על סיפוקי.

צבי פירון: אתם הקובעים.

צבי פירון: שנית, חוב מתיקון 8, שם תיקנו את סעיף 26 לחוק הסדרת הייעוץ, וכתבנו שם שמנהלי תיקים צריכים לגלות את טובת ההנאה שהם קיבלו במישרין או בעקיפין, כולל מקרנות נאמנות.

צבי פירון: בנקים הם לא מנהלי תיקים, וסעיף 26 לא חל על בנקים.

צבי פירון: אך יש לנו ארבע שנים אם יקבלו את ההצעה שהצעתי, שבהם הבנקים- -

משה טרי: אמרנו שנתייחס, אתה צודק.

צבי פירון: לגבי הדבר הכי מהותי בחוק הזה - עמלת ההפצה, וחבל שיש פה כל כך מעט חברי כנסת- -

יעקב ליצמן: אנו אחרי יום ארוך פה.

יעקב ליצמן: בעניין זה יש לכל חברי הכנסת מה לומר.

יעקב ליצמן: לכן נסיים כרגע את הישיבה.

יעקב ליצמן: נמשיך מחר.

יעקב ליצמן: תודה רבה, הישיבה נעולה.