ועדת הכספים, כנסת 16, פרוטוקול מספר , 2005-06-21 09:30

יעקב ליצמן: שלום לכולם, אני מתכבד לפתוח את ישיבת הוועדה.

יעקב ליצמן: על סדר היום - שינויים בתקציב לשנת 2005.

יעקב ליצמן: הפניה הראשונה - 120, 121.

גלית אסף שנהר: פרויקט זה הוא פרויקט שהתחיל במשרד ראש הממשלה, באמצעות matching של הממשלה, של הגורמים הפרטיים שבעמותה של "מחשב לכל ילד" והרשויות המקומיות.

איוב קרא: מה זה matching בעברית?

איוב קרא: אין מילה לזה בעברית?

גלית אסף שנהר: מימון משותף.

גלית אסף שנהר: שלושה גורמים: השוק הפרטי, הרשויות המקומיות, והממשלה.

גלית אסף שנהר: הבאנו פה גם את חנן אחסף שהוא חבר הנהלה של "מחשב לכל ילד", גם את המנכ"ל –אבשלום נוימן, ואני מציעה שהם יסבירו ויענו על כל השאלות המקצועיות שיש לנו לשאול.

גלית אסף שנהר: הפרויקט הוא פרויקט שבא לסגור את הפער הדיגיטלי ולתת אפשרות לילדים משכבות סוציו-אקונומיות נמוכות את האפשרות להיחשף למחשב

ניסן סלומינסקי: מי קובע לאיזה ילדים זה מיועד?

גלית אסף שנהר: יתייחסו בדברים גם לקריטריונים.

חנן אחסף: אני אגיד בקצרה מה מהות הפרויקט, מה הקריטריונים, מה מחלקים ולמי, מה חילקנו, מה עשינו עד היום.

חנן אחסף: היוזמה של הפרויקט היא כבר לפני הרבה שנים.

חנן אחסף: הראשון שהתחיל את היוזמה הוא ראש הממשלה, ז"ל, יצחק רבין.

חנן אחסף: היא באה על רקע העובדה שהרגשנו שבנוסף לפער הסוציו-אקונומי שקיים, מתחיל להתפתח פער חדש, ואנחנו קוראים לו – פער דיגיטלי.

חנן אחסף: הוא מוכר בעולם בשם – digital gap.

חנן אחסף: זה הפער בין אלה שיש להם גישה למחשבים ואינטרנט, ובין אלה שאין להם.

חנן אחסף: ככל שהתפתחה התעשייה של התקשורת בעולם, מסתבר שזה פער שקיים גם בין אוכלוסיות וגם בין מדינות.

חנן אחסף: מדינת ישראל נמדדת היום בין מדינות אחרות בשימוש במחשבים, באינטרנט, בתעשיית הידע, וכמובן שאצלנו – גם הילדים.

חנן אחסף: בודקים את זה - למי יש מחשב, למי אין, למי יש גישה לאינטרנט ולמי אין.

חנן אחסף: בקצרה, אני אומר: אנחנו שמנו לעצמנו לטפל רק באוכלוסייה שמתחת לקו העוני.

חנן אחסף: בזמנו, כשהתחלנו בפרויקט, היו כ- 450 אלף ילד מתחת לקו העוני.

חנן אחסף: היום יש לפי ההערכה שלנו למעלה מ- 600 אלף ילדים מתחת לקו העוני.

חנן אחסף: מה שקורה בעשירונים העליונים - חדירות מחשבים ואינטרנט, זה בסביבות 98%.

חנן אחסף: בעשירונים התחתונים, חדירות מחשבים הם בסדר גודל של 10-15% וחדירת אינטרנט ואינטרנט בפס רחב – זה בסך הכל 2.5%.

חנן אחסף: זה פער שאם הוא מתפתח, הילדים האלה לא יוכלו להיכנס לשום מפעל הייטק, לא יוכלו לרכוש השכלה גבוהה, לא יוכלו אפילו לקבל עבודה בתור מזכירות.

יעקב ליצמן: יש מחשבים בבתי הספר?

יעקב ליצמן: איפה זה מוסיף ומוריד?

חנן אחסף: בבתי ספר יש היום פרויקט למחשב את הכיתות.

חנן אחסף: מי שמטפל בזה זה מפעל הפיס, שתומך בעניין.

חנן אחסף: עד היום הגיעו למצב שלכל 10 ילדים יש מחשב.

חנן אחסף: זה המצב שקיים היום.

חנן אחסף: יש כיתת מחשבים, והתלמידים נחשפים למחשבים בערך שעתיים בשבוע.

חנן אחסף: אנחנו ניגשנו בגישה שהיא חדשנית בעולם - מחשב בבית, לא בכיתה.

חנן אחסף: בבית, הילד נחשף למחשב במשך 4 שעות ביום, מול שעתיים בשבוע בבית הספר.

חנן אחסף: בנוסף לזה, חשיפה בבית ספר, כשאין לו מחשב בבית, הלכה לאיבוד.

חנן אחסף: כל ההשקעה בתוכניות המחשוב , וכו' בבית הספר – ובדקנו את זה גם עם האגף לטכנולוגיה חינוכית, וכולם הסכימו שאם הילד - -

יעקב ליצמן: הפיס עוזר לכם?

חיים אורון: עוזר הרבה - תראה את המספרים בחוברת.

חנן אחסף: המספרים כאן זה מה שהושקע עד היום.

חנן אחסף: עד היום הגענו לכ- 15 אלף בתים, שזה מכסה סדר גודל של 40-45 אלף ילד.

חנן אחסף: התכנית שלנו, יחד עם משרד ראש הממשלה, לחלק במשך חמש השנים הבאות עוד כ- 20 אלף.

יעקב ליצמן: שאלו אותך מה הקריטריונים.

חנן אחסף: הילדים נבחרים בכמה אופנים.

חנן אחסף: הקריטריון המרכזי הוא קודם כל שהם מהשכבות העניות.

חנן אחסף: זה נבדק על ידי העובדת הסוציאלית בכל רשות ורשות, במחלקה לפיתוח עירוני.

חנן אחסף: בתי הספר ממליצים התלמידים, אם התלמיד מסוגל, יכול ורוצה, ואם יש לו מוטיבציה להשתמש.

חנן אחסף: הילד גם צריך לעבור מבחנים, וצריך לעבור אותם בהצלחה.

חנן אחסף: אנחנו מאמנים אותו, מכשירים אותו, ואם הוא עומד בכל הקריטריונים האלה, ואם בבית אין מחשב – הם נבחרים.

חנן אחסף: בדרך כלל הם נבחרים, בדרך כלל מסומנים על ידי הרשות המקומית, במחלקת החינוך, עם העובדות הסוציאליות ומנהלי בתי הספר שמגישים לנו את הרשימות.

חנן אחסף: הקריטריונים לחלוקה בארץ עצמה זה על ידי ועדה בראשות משרד ראש הממשלה.

חנן אחסף: יש מחלקה ליעדים חברתיים שהיא קובעת עדיפויות שכוללות יישובי פריפריה או ישובים שיש בהם מצוקה כלכלית חזקה, והם קובעים לפי איזה סדר לחלק.

חנן אחסף: עד היום חילקנו ללמעלה מ- 100 יישובים מחשבים, ויש לנו תוכנית לחלק בעוד כ- 20 אלף בתים, כאשר בסדר גודל זה כמעט עוד 100 אלף ילדים.

יעקב ליצמן: כמה זה בכסף?

חנן אחסף: כל מחשב הוא בערך 1000 דולר.

חנן אחסף: זה כולל את המחשב, התמיכה במחשב, חבילות תוכנה, אינטרנט, הדרכה ולוגיסטיקה.

חנן אחסף: זה, במספר גס.

חנן אחסף: הכסף מגיע מ- 3 מקורות עיקריים.

חנן אחסף: יש תורמים, תורמים בינלאומיים מחוץ לארץ – אוסטרליה, ארצות הברית, בריטניה.

חנן אחסף: שליש נותנת הממשלה, ושליש בא מהרשויות.

חנן אחסף: נניח- אם ערכת מחשב היא 1000 דולר, הרשויות נותנות בין 300 ל- 350 דולר.

נסים דהן: מספר שאלות טכניות - ראשית, אני מבין שזו עמותה, ולא יחידת סמך ממשלתית, למרות שכתוב שזה בחסות משרד ראש הממשלה.

נסים דהן: זאת אומרת שאנחנו כאן צריכים לעמוד בחוקי התקציב ויש לזה משמעות של העברה לעמותה – צריך לזה או קריטריונים או פטור ממכרז, או מכרז מתאים.

נסים דהן: זאת אומרת, שאם כל התהליכים האלה ייפתרו – אם יש פה פטור ממכרז - -

חנן אחסף: נכון.

חנן אחסף: נסים דהן: שאלה ראשונה זה כל הנושא החוקי מסביב לפעולה וכל הנושא של העמותה.

חנן אחסף: אני מאד מברך, וזה יפה מאד.

חנן אחסף: ראיתי גם את המטרות.

חנן אחסף: זה יפה מאד.

חנן אחסף: אנחנו מעבירים כספים לפי כל כללי החקיקה במדינת ישראל.

חנן אחסף: שנית, אינטרנט זה דבר מאד מבורך.

חנן אחסף: אבל לצערי הרב, כמו בהרבה ברכות בעולם, ישנה גם קללה בצידה.

חנן אחסף: אז כשהורים, כשהם בעצמם קונים מחשב ומזמינים אינטרנט – הם עושים לעצמם את הגבלות והמגבלות.

חנן אחסף: אתם, בנושא הזה, כמו ההורים.

חנן אחסף: אתם מכניסים את המחשב, כשההורים אפילו לא היו חולמים להכניס הביתה מחשב.

חנן אחסף: האם אתם גם נוקטים בכל אמצעי הזהירות, שהילדים האלה לא ייחשפו לכל מיני תכנים שאף אחד מאתנו לא היה רוצה שהם ייחשפו – כי הרי לא לזה נועד המחשב, ולא בשביל הרף הנמוך.

חנן אחסף: במיוחד אם הם מקבלים את זה בחינם – והגלישה היא בחינם, אם זה לא רק לצרכי למידה והדבקת הפער הדיגיטלי, אנחנו, לצערנו הרב, יוצרים שם ליקוי מאורות.

חנן אחסף: לכן, האם הדברים האלה נבדקים, נלקחים בחשבון?

חנן אחסף: שאלה אחרונה - האם הביצוע של הפרויקט מתבצע דרך הרשויות, או שזה ביצוע ישיר שלכם בהמלצת הרשויות?

חנן אחסף: אנחנו, לצערנו הרב, חשפנו לא פעם ולא פעמיים שרשויות מקבלות כספים לפרוייקטים מסוימים ובגלל מצוקות של הרשות וגירעונות תקציביים, זה נתקע זה לא מתבצע בפועל.

חנן אחסף: האם אתם מעבירים כסף לרשות והם מבצעים את זה?

חנן אחסף: או שאתם מבצעים ישירות מול המשפחות, כי אם זה הרשויות שמבצעות, סביר להניח ש- 50% מהכסף תקוע איפה שהוא ודברים לא מתבצעים.

חיים אורון: אני רוצה לברך על הפרויקט ולברך את העוסקים במלאכה.

חיים אורון: השאלות שלי לא קשורות בטיב הפרויקט אלא בנושאים סביבתיים.

חיים אורון: השאלה הראשונה -למה זה בא עכשיו?

חיים אורון: למה בתקציב משרד ראש הממשלה יש סעיף ריק שעכשיו מכניסים לתוכו 11 מיליון שקל?

חיים אורון: הרי הפרויקט הוא קיים, הוא רב שנתי.

חיים אורון: אז למה לא באים בראשית השנה ומציגים את התוכנית?

חיים אורון: זה לא כי אני עוד בהנהלת החשבונות של מישהו.

נסים דהן: זה לא מהרזרבה.

נסים דהן: זה מסעיף פיתוח - -

חיים אורון: זה עולה מהרזרבה 16 מיליון מהרזרבה, ו- 5 מהמכללה לביטחון לאומי, ו – 11 מהם.

חיים אורון: אני צודק?

נסים דהן: המקור שלו זה פיתוח - ראה בעמוד הראשון.

חיים אורון: כן, אתה צודק.

חיים אורון: אז זו שאלה ראשונה - למה הסעיף לא מתוקצב?

חיים אורון: שאלה שניה - אם רשות מקומית לא יכולה להביא את השליש - מה קורה שם?

חיים אורון: נכון שאתם - -, אבל פה מדובר בקבוצות הכי חלשות.

חיים אורון: השאלה השלישית לא שייכת לעניין, אך היא שייכת לנושא שתופס היום כותרות בעיתונים: המודל הזה, של פרויקט של "מחשב לכל ילד", הוא פרויקט שיש בו שיתוף פעולה בין הסקטור הפרטי, בין הממשלה ובין גורמים נוספים.

חיים אורון: אני חושב שזה מודל יפה.

חיים אורון: הוא גם טוב, ומשתף את העסקים בקהילה, והכל נחמד.

חיים אורון: אני קראתי היום על התוצאות של מפעל ההזנה.

חיים אורון: גם שם היה מודל כזה.

חיים אורון: פחות מחצי ממה שאמרו לנו שיהיה.

חיים אורון: כלומר, הממשלה משתחררת מהאחריות.

חיים אורון: כשהיא בא לפה היא אומרת: יש.

חיים אורון: קודם כל, גם מה שהיה מההתחלה היה מאד קטן – 140 אלף, אבל נעזוב את זה.

חיים אורון: בסוף יש חצי.

חיים אורון: היה ויכוח גדול אם 140 אלף זה בכלל יעד כזה גדול להרים אותו.

חיים אורון: אבל מה קורה בפועל?

חיים אורון: במקום שעושים פעולה ממלכתית, לאומית, על פי קריטריונים, ולא שתלויה האם ראש עיר כזה רוצה או לא רוצה, זה דרדלה, כזה.

חיים אורון: אז אני לא טוען טענות כלפי המחשב, כי המחשב זו פעולה חד פעמית.

חיים אורון: ההזנה זו פעולה מתמשכת.

חיים אורון: אם בשנה הבאה יהיה פחות כסף- לא תהיה הזנה.

חיים אורון: אז אני מצאתי את ההזדמנות לדבר על הנושא, אבל אני מקווה, אדוני היושב ראש, שנזמין את אילן כהן.

שלומית ברנע ברקו: אני אשיב, ברשותכם, על השאלה הראשונה בדבר אופן ההתקשרות ולהערה האחרונה ביחס לשאלה מדוע הממשלה לא תבצע את הפרויקט.

שלומית ברנע ברקו: התקשרות נעשית פי תקנות חובת המכרזים, כמובן.

שלומית ברנע ברקו: ההתקשרות הספציפית הזו נעשית מסעיף תקנה 3-30, באישור החשב הכללי.

שלומית ברנע ברקו: כלומר, אופן ההתקשרות הוא כזה שמחייב התקשרות עם עמותה, או מוסד ציבור, שלמעלה מ- 50% מהתקציב נתרם על ידו, במקרה הזה – יחד עם הרשויות, וכן הלאה, זה מגיע ל- 50% ויותר, ובנוסף – זה טעון אישור ועדת הפטור המשרדית, האישור הזה ניתן.

שלומית ברנע ברקו: זה טעון גם אישור שר האוצר, אישור ועדת פטור במשרד האוצר, וגם האישור הזה ניתן.

שלומית ברנע ברקו: זה ניתן, למעשה, בכל שנה ושנה, מאז שהתחיל הפרויקט הזה, ב- 1996.

שלומית ברנע ברקו: האישור ניתן משום שנוכחנו שהפרויקט מצליח.

שלומית ברנע ברקו: לפי כל הדיווחים הפרויקט מאד מצליח ומשיג את מטרותיו.

שלומית ברנע ברקו: בשלב מסוים הועלת השאלה מדוע לא לפתוח את זה לתחרות, אולי יש עמותה שיכולה לבצע את הפרויקט טוב יותר.

שלומית ברנע ברקו: ואז הסתבר לנו מתוך בדיקת השוק שיש עוד עמותה אחת מרכזית שעוסקת בכך, וכיוון שכך, ועל מנת להתגבר על כך שאין תחרות בבחירת המנגנון המבצע, דרשנו שהעמותות יפעלו ביחד, ואכן העמותות פועלות יחד, דבר שמייתר את הצורך במכרז, הואיל והמכרז לא יניב - - אחר.

נסים דהן: מה זה אומר?

שלומית ברנע ברקו: זה אומר שה - - פועל יחד עם העמותה, המפעל הלאומי לפיתוח חברתי, והם מבצעים את הפרויקט "מחשב לכל ילד" והפרויקט הזה הוא פרויקט שהממשלה החליטה עליו בשנת 1996.

נסים דהן: זאת אומרת, כל עמותה שתקבל את הכספים לפי הביצוע בפועל - -

שלומית ברנע ברקו: לא, ההתקשרות שלנו היא אך ורק עם המפעל הלאומי לפיתוח חברתי שבראשו עומד חנן אחסף, אבל הם פועלים יחד עם - -

חנן אחסף: לצורך הפרויקט התאחדנו.

חנן אחסף: עובדים ביחד.

חנן אחסף: ש הנהלה משותפת.

חנן אחסף: התרומות של "מחשב לכל ילד" באות מאנשים מאוסטרליה, קרן "פרת", קרן מארצות הברית ואחרים.

חנן אחסף: הכל נכנס לאותה קופה ומשמש לחלוקת מחשבים לפי קריטריונים שנקבעו בהסכם עם הממשלה.

יחיאל חזן: הייתי שותף נלהב לפרויקט הזה.

יחיאל חזן: זה פרויקט מבורך.

יחיאל חזן: אני מקווה שיהיו יותר תקציבים ממשלתיים כדי שהפער הדיגיטלי ייסגר.

יחיאל חזן: לגבי השאלה של חבר הכנסת דהן האם הילדים חשופים באינטרנט - -

נסים דהן: עד כה לא קיבלתי תשובה.

יחיאל חזן: כולנו יודעים שהילדים חשופים, בעיקר במערכת החינוך.

יחיאל חזן: בוא נאמר שבבית ההורים אחראים, אבל בתוך מערכת החינוך חשופים לצערי הרב לאותם אתרים של פדופיליה.

יחיאל חזן: אני הגשתי הצעת חוק - -

נסים דהן: אתה קובע שזה קורא בתוך הפרויקט הזה.

יחיאל חזן: גם בתוך הפרויקט הזה זה קורה.

יחיאל חזן: אי אפשר לעצור, בשום פנים ואופן, כאשר יש אינטרנט פתוח לכולם.

יחיאל חזן: היום, המצב הוא שמי שרוצה שיחסמו לו את האתרים האסורים - מבקש.

יחיאל חזן: זאת אומרת - קודם כל הכל פתוח, ואם הוא רוצה שלא יהיה לו – הוא מבקש.

יחיאל חזן: אני הגשתי הצעת חוק כדי שהכל יהיה חסום, ומי שרוצה – יפתחו לו את זה.

יחיאל חזן: דיברתי עם שרת החינוך והיא בעד הפרויקט הזה.

יחיאל חזן: אני מקיים היום שיחות עם שרת התקשורת.

יחיאל חזן: כמובן שיש בעיות.

יחיאל חזן: מצד אחד הפרויקט הזה מאד חשוב לצמצום הפער הדיגיטלי.

יחיאל חזן: אני חושב שנעשית פה עבודה ברוכה מצד כל הגורמים שפועלים וגם מצד הרשויות, מעבר למה שמתקבלים משאבים - אני יודע, למשל, שביישוב אלפי מנשה יש יוזמה פרטית, פרויקט של אישה שאוספת מחשבים שאנשים זורקים, משביחה אותם ומחלקת אותם בכל מיני רשויות למשפחות נזקקות ונצרכים.

יחיאל חזן: הדבר שאני רואה בו בעיה זו הוועדה, הוועדה ששותפה לרשות, שהיא זו שקובעת את הקריטריונים למי מעבירים את המחשב.

יחיאל חזן: שם זו בעצם הבעיה הקשה ביותר, כיוון שלצערי הרב יש מעט מחשבים מול כמות גדולה של נצרכים, ואז, שם הם מתחבטים ומתלבטים.

יחיאל חזן: כאשר יש קריטריונים - שם נמצאת הבעיה העיקרית לי צריך לתת.

יחיאל חזן: לצערי הרב ישנם מספיק אנשים שזקוקים לזה, ויד הפרויקט הזה קצרה מלהושיע.

נסים דהן: רציתי לדעת, כיוון שלא צורף לכאן מאזן של העמותות, כי עכשיו אנחנו רואים שיש מספר עמותות שחברו יחד, וזה יפה מאד - מה הוא אחוז השכר בעמותות מכלל ההוצאות?

נסים דהן: כמה הולך ישירות למחשבים ולתלמידים?

רוחמה אברהם-בלילא: כמי שמכירה והיתה בחבלי הלידה של הפרויקט הזה - שהתחיל בשנת 1996, אני יכולה לומר היום בגאווה שהפרויקט הזה הניב תוצאה שהיא מרחיקת לכת: 19 אלף מחשבים לילדים שהם מעוטי יכולת.

רוחמה אברהם-בלילא: רבותיי, זה הישג שאנחנו צריכים לתת לו את כל הגיבוי, וההפך - אולי לשקול הקלות בקריטריונים.

רוחמה אברהם-בלילא: זו הזדמנות להודות לך, חנן אחסף.

דני יתום: אני רק מבקש לדעת מה היא התוכנית ארוכת הטווח?

דני יתום: מה התוכנית מתכוונת להשיג בעוד שנה, שנתיים שלוש?

דני יתום: האם יש איזה שהם יעדים ארוכי טווח?

דני יתום: מתי, לדעתכם, נצליח לכסות את הפער הדיגיטלי במדינת ישראל?

חנן אחסף: נתחיל בשאלתו של חבר הכנסת נסים דהן שרצה לדעת מה קורה עם החסימה לאתרים פורנוגרפיים.

חנן אחסף: זה מופיע במכרז שלנו לחברות, נותנות השירות.

חנן אחסף: יש גם חסימת אנטי ספם - שלא מאפשרת לדואר האלקטרוני להכניס הודעות מאתרים חשודים, ויש חסימה באינטרנט עצמו גם של גישה לאתרים אסורים, חסימה שמתעדכנת כל הזמן באופן אוטומטי.

חנן אחסף: זה חלק מהותי במכרז שלנו לחברות האינטרנט שנותנות את השירות.

חנן אחסף: אני לא יכול להתחייב שזה חוסם את כל מה שאפשר, אבל זה חוסם אחוז גבוה מאד מהגישה.

חנן אחסף: זה בהחלט מטופל.

חנן אחסף: בנוסף לזה, גם המחשבים כולם מצוידים בתוכנות אנטי וירוס.

חנן אחסף: יש הגנה.

נסים דהן: באותו נושא -הרי כל האסונות הגדולים של נערים ונערות היו דרך צ'טים.

נסים דהן: האם יש איזושהי הדרכה בנושא?

חנן אחסף: ההדרכה ניתנת לא רק לילד שמקבל את המחשב, אלא גם לאחים בגיל הרלבנטי וגם להורים.

חנן אחסף: ההורים עצמם מקבלים הדרכה ספציפית.

חנן אחסף: אני רוצה לציין שחילקנו 15 אלף מחשבים לבתים, לא לילדים במספר הזה.

חנן אחסף: בבתים משתמשים בזה יותר מילד אחד או שניים.

חנן אחסף: לגבי מי מבצע את הפרויקט - הרשויות מעבירות את הכסף ואנחנו מבצעים את הפרויקט, כך שאנחנו מוודאים שהכסף הולך לפרויקט עצמו ואין עם זה בעיות.

חנן אחסף: למה באו עכשיו עם הדרישה ולא בתחילת השנה?

חנן אחסף: - אנחנו שואלים את אותה שאלה.

חנן אחסף: נשאלה גם שאלה מה קורה לרשות שלא מעמידה את השליש?

חנן אחסף: יש רשויות שאין להן את התקציב, וזה יכול להיות רשויות נכבדות גם כמו עירית נתניה, שלמרות ש- 500 ילדים רוצים מחשבים, אין להם את ה- 300 דולר לכל מחשב.

חנן אחסף: מה שקורה הוא שלפעמים מביאים להם תורמים מחו"ל, שעוזרים להם להשלים את הדבר הזה, למשל - קרן ספרא שעובדת אתנו עוזרת להם לגייס את הכספים, משלימה לחלק מהרשויות.

חנן אחסף: יש רשויות רוצות הרבה יותר ילדים.

חנן אחסף: אין לנו הקצבה לכל הילדים, כמו למשל – בבאר שבע, שדורשת שניתן לכולם או שהם לא רוצים אף אחד.

חנן אחסף: הרשויות מתנהגות בצורות שונות.

יחיאל חזן: זה מה שאמרתי - בתוך הרשויות עצמן יש בעיותץ

חיים אורון: אני מבקש רשימת רשויות שלא משתתפות בפרויקט כיוון שאין להם את השליש, ולא בשנה אחת, כי אין לנם בסוף השנה את הכספים.

חיים אורון: האם יש רשויות שלא משתתפות בפרויקט?

חנן אחסף: לגבי תוכנית ארוכת טווח, אני רוצה להבין: כשאנחנו מדברים על ילדים שנמצאים ב- Low tech , התרומה שלהם לתוצר הלאומי הגולמי זה בערך 25 אלף דולר בשנה.

חנן אחסף: בהייטק – 175 אלף שקל.

חנן אחסף: הפער הוא של 150 אלף דולר לראש .

חנן אחסף: אם אתה לוקח 500 אלף ילדים עניים, ובאיזו שהיא דרך שם אותם בהייטק, לא ב- low tech, זו תוספת של 75 מיליארד דולר ל- GMP של מדינת ישראל.

חנן אחסף: במקום 16 אלף דולר פר קפיטה, אתה נמצא ב- 27-28 אלף דולר, שזה כמו בארצות הברית.

חנן אחסף: כל המדינות הבינו את העניין הזה.

חנן אחסף: זה בדיוק הכיוון שבו אנו עובדים.

חנן אחסף: אם אנחנו עובדים עם הילדים מכיתות ג' עד ז' - כי אם הם לא מקבלים את ההדרכה עד אז, הם כבר אבודים – ולכן אנחנו מטפלים בגיל הזה.

חנן אחסף: התוכנית ארוכת הטווח היתה להגיע לפחות ל- 100 אלף ילדים בהנחה שיש 3 ילדים, בממוצע, בבית, ב- 30 אלף בתים.

חנן אחסף: חילקו 15 אלף ויש לנו תוכנית כאן לעוד 20 אלף.

חנן אחסף: זאת התוכנית.

משולם נהרי: האם ההורים, המשפחה, או אלה שיש להם את המחשב, יכולים לבצע התקשרות עם ספקית אינטרנט באופן פרטי?

חנן אחסף: בוודאי.

חנן אחסף: אנחנו לא מגבילים אותם.

חנן אחסף: יש לנו גם ביקורת מטעם מבקר משרד ראש הממשלה עוזי ברלינסקי.

חנן אחסף: הלכנו למעלה אדומים לראות מה קרה עם ילדים שנתנו להם מחשבים בגיל 8.

חנן אחסף: הם, היום בגיל 16.

חנן אחסף: אתה רואה שהיום הם נמצאים עם מחשבים הרבה יותר מתקדמים, גולשים בפס רחב, עשרות תוכנות על המחשב, עובדים ב- Word, Excel, Power Point – הוא פשוט נדהם.

חנן אחסף: ואלה ילדים שלא היו להם מחשבים.

יעקב ליצמן: תודה.

יעקב ליצמן: מי בעד?

יעקב ליצמן: מי נגד?

יעקב ליצמן: מי נמנע?

יעקב ליצמן: תודה, אושר אנחנו עוברים לפניה מספר 93.

מאיר בינג: הפניה התקציבית נועדה לתגבר את מערך הגיור במשרד ראש הממשלה.

מאיר בינג: המערך עבר מבתי הדין הרבניים למשרד ראש הממשלה.

מאיר בינג: רואים בזה פרויקט ראשי ורוצים.

מאיר בינג: בהתאם לסיכום עם משרד ראש הממשלה, אנחנו מתגברים להם את התקציב בה- 4 מיליון ו -600 אלף שקלים.

מאיר בינג: כמו כן אנחנו מבצעים המרה טכנית.

מאיר בינג: תקצבנו אותם בסעיף כוח אדם.

מאיר בינג: כמו כן - מתגברים את תקציב ראש הממשלה לשעבר, אהוד ברק, לפי הנחיות השב"כ.

קריאות: אנחנו רוצים להבין.

מאיר בינג: אני חוזר: ראש הממשלה החליט להעביר יחידת גיור מבתי הדין הרבניים למשרד ראש הממשלה.

יעקב ליצמן: זאת אומרת, אם אני תומך – אני תומך בכך שזה עבר למשרד ראש הממשלה.

מאיר בינג: הוא הגיע למסקנה שמדובר במשימה לאומית ולקח את זה למשרד שלו.

מאיר בינג: הגענו לאיזשהו סיכום בין המשרדים על תגבור מערך הגיור.

מיכאל רצון: כמה מינויים יהיו עוד, עכשיו, במועצות הדתיות?

מאיר בינג: זה לא קשור למועצות הדתיות.

מאיר בינג: בראש מערך הגיור עומד הרב חיים דרוקמן.

מאיר בינג: יש פה נציגים ממשרד ראש הממשלה שיוכלו לתת לכם תשובות יותר טובות לגבי המערך.

מאיר בינג: זה בדך הכל תקצוב של המערך הזה.

מאיר בינג: הנושא השני שעומד עכשיו לדיון: לפי חוק, השב"כ מאבטח ראשי ממשלה לשעבר.

מאיר בינג: התקציב של הבטחת ראש הממשלה, לשעבר, אהוד ברק – נגמר.

משה גפני: אדוני היושב ראש, הוא עבר מהר מדי מסעיף לסעיף.

חיים אורון: אני אצביע נגד.

חיים אורון: אני חושב שהגיור הוא מערך נכון.

חיים אורון: יש לי בעיה - אני, מזה 4 חודשים, מבקש מכל משרדי הממשלה נייר פשוט.

חיים אורון: אני חושב שחובתך, כמנהל הוועדה - -

יעקב ליצמן: גם אני מבקש.

יעקב ליצמן: תתפלא לשמוע כמה אני ביקשתי את הנייר הזה, שאתה מבקש.

יעקב ליצמן: כל פעם אומרים לי שאני אקבל.

חיים אורון: אז אתה יכול להגיד להם שלא תהיינה העברות תקציביות עד שיתקבל.

חיים אורון: לא יכול להיות - אני מבקש חודשים, לדעת בשנת 2004 מול 203 ומול 2002 - וכמה עלה פירוק משרד הדתות.

יעקב ליצמן: להערכתי – הפירוק עלה ב –40%.

דרורית שטיינמיץ: מערך הגיור לא שייך למשרד הדתות.

דרורית שטיינמיץ: הוא שייך לבתי הדין הרבניים ששייכים למשרד המשפטים.

חיים אורון: תאמיני לי שאני יודע.

חיים אורון: אני מבקש נייר פשוט.

חיים אורון: כמה הוציאו ב- 2002 ו- 2003 וכמה ב- 2004.

חיים אורון: אני מבין שלא רוצים, כי זה יהיה קצת כמו מפעל ההזנה.

דני יתום: אני חושב שמערך הגיור הוא מערך חשוב, ולא נכון לערב את מערך הגיור שעושה מלאכה חשובה עם המערך הקודם של משרד הדתות.

דני יתום: אפשר לעצור את העברת התקציב או את העברת שווה הערך תקציבי כוח האדם מסעיף לסעיף רק כדי לקבל תשובות בנושאים יותר כוללים, אבל לעצור, כתוצאה מכך - -

יעקב ליצמן: לא, אבל אנחנו מדברים על ההעברה שהם עשו, להעביר את זה למשרד ראש הממשלה, שזה לא המקום הטבעי שלו - -

דני יתום: עם כל הכבוד, זו לא הנקודה.

דני יתום: מדובר כאן על העברה מסעיף אחד במשרד ראש הממשלה- ואני מסתכל על הטבלה – מסעיף הרזרבה, לסעיף אחר, במשרד ראש הממשלה.

דני יתום: מה זה משנה?

דני יתום: זה מינוס 13, פלוס 13.

דני יתום: אני אצביע בעד.

דני יתום: לגבי אבטחת ראש הממשלה, לשעבר- אפשר להתבדח בנושאים האלה ויחד עם זה, מה שמגיע לראש ממשלה לשעבר- מגיע לכל אחד מראשי הממשלה לשעבר.

דני יתום: לי היתה הצעת חוק שהוצע בה שהשב"כ יפסיק לאבטח ראשי ממשלה לשעבר שנתיים אחרי שהם סיימו את תפקידם.

דני יתום: ועדת השרים לענייני חקיקה לא אישרה לי להגיש את זה.

דני יתום: היום זה ארבע או חמש שנים, ואם מדובר על המלצת השב"כ, אחרי שכבר נרצח לנו ראש ממשלה - אני מציע - - -

יעקב ליצמן: יכול להיות שאני אקיים כאן דיון עם היחידה לאבטחת אישים.

איוב קרא: אני החלטתי להצביע נגד הבקשה הזו כיוון שבראיה שלי שמכל מה שקרה -ואני תמכתי בפירוק משרד הדתות - הגעתי למסקנה שהפירוק שלו עולה יותר, ומתנהל פחות טוב ממה שהיה.

איוב קרא: ממנים אנשים, אפילו חילוניים, לעמוד בראשי מועצות.

איוב קרא: כל מה שקשור לנושאים דתיים, לגיורים - -

משה גפני: אני רוצה להתייחס לשני הסעיפים.

משה גפני: לגבי מנהל הגיור - אני לא כל כך מתמצא בעניין.

משה גפני: לגבי הנושא הזה - שכאשר נושא הגיור היה בבתי הדין הרבניים היה יותר סדר בעניין, אבל היו נציגויות בחבר המדינות, נציגויות שהיו מבררות ומסייעות לאנשים באופן ענייני.

משה גפני: זה היה מקל על אנשים.

דרורית שטיינמיץ: הכל נשאר אותו הדבר - -

משה גפני: יכול להיות שיש משהו חדש שאני לא יודע עליו.

משה גפני: כשזה היה בידי בתי הדין הרבניים - שעכשיו זה יצא משם - היו נציגויות: בקייב, במוסקבה ובעוד מקומות.

משה גפני: המציאות היתה שזה עזר לגיור אבל עזר גל לאנשים שנמצאים בארץ – עזר להם בנישואין, ועוד – והיה מקל את כל ההליך.

משה גפני: ברגע שזה עבר למשרד ראש הממשלה בוטלו הנציגויות האלה, וכתוצאה מהביטול של העניין הזה נהיה קושי רב יותר לעולים.

יעקב ליצמן: עובדתית - גם אני יודע שזה נכון.

משה גפני: דבר שני - זה שצריך לתת אבטחה לראשי ממשלה לשעבר, לא נתווכח על כך.

משה גפני: אבל, מן הדין הוא לקיים דיון.

משה גפני: יש מצב שבו צריך לתת אבטחה לראש ממשלה לשעבר, אבל כשהוא נוסע לחו"ל להרצאות שהוא מרוויח מהם כסף, השאלה אם משלם המסים צריך - -

יעקב ליצמן: על זה דיברנו ויש ועדה שעוסקת בזה.

אברהם-בייגה שוחט: אחרי הבדיקות שעשינו לגבי הצד המשפטי, גם עם ראש השב"כ- התשובה היא שההחלטה לגבי האבטחה עצמה, סוגה, היקפה, ומשך האבטחה - נתונה בלעדית בידי השב"כ.

אברהם-בייגה שוחט: אף אחד אחר לא יכול להיכנס לזה.

מיכאל רצון: הוא גם מממן את זה?

אברהם-בייגה שוחט: לא.

אברהם-בייגה שוחט: ככל שהשב"כ אומר שצריך לשמור על שר כזה או אחר- יש תפקידים במדינת ישראל שהם מאובטחי שב"כ.

אברהם-בייגה שוחט: - -

מיכאל רצון: לא יכול להיות שנהיה עיוורים, ונגיד - זה השב"כ.

אברהם-בייגה שוחט: לגבי היכולת להגיד לו לא לנסוע כי זה עולה כסף, היועץ המשפטי אמר לנו – היו לנו כל מיני מחשבות בעניין - -

מיכאל רצון: שהוא יממן את זה.

מאיר בינג: לגבי הנציגויות - חלק מהנציגויות אכן נסגרו.

מאיר בינג: הן נסגרו בתקופה קודמת, ולא במשך המהלך.

אהוד רצאבי: לגבי הנושא של אבטחת אישים - אני נגד, אבל אני לא אתחיל לפרט את הטעמים כי הדברים נאמרו פה.

אהוד רצאבי: צריך לקחת בחשבון שאם אישיות מאובטחת נוסעת לצרכיה הפרטיים, מן היאות שהוא ישתתף בעלויות האלה, כי הוא מרוויח מהעניין.

אהוד רצאבי: זו לא הנקודה.

אהוד רצאבי: אני אצביע נגד מהסיבה הפשוטה שלא יכול להיות מצב שמבקשים ממשרד ראש הממשלה נתונים ולא מקבלים.

אהוד רצאבי: אני ממליץ יום אחד לעשות – יום ועדת הכספים.

אהוד רצאבי: מה יש?

אהוד רצאבי: כולם שובתים.

אהוד רצאבי: נעשה השבתה.

יעקב ליצמן: מי בעד הפניה?

יעקב ליצמן: 2 מי נגד?

יעקב ליצמן: - 6 לא אושר.

יעקב ליצמן: תודה.

יעקב ליצמן: הפניה הבאה - 131, 132.

יעקב ליצמן: משרד החקלאות .

אריאל למדני: על פי סיכום משנת 2001 העמידו כ- 20 מיליון שקל למתן הלוואות, על פי קריטריונים.

אריאל למדני: רוב ההלוואות כבר ניתנו באמצעות חברה - -

יעקב ליצמן: איך נותנים לפני שמאשרים?

יעקב ליצמן: מי בעד?

יעקב ליצמן: מי נגד?

יעקב ליצמן: תודה, אושר.

יעקב ליצמן: תודה.

יעקב ליצמן: אנו עוברים לפניה 135.

יעקב ליצמן: איכות הסביבה.

ערן פולק: זו פניה שיש בה שלושה חלקים: 1.

ערן פולק: תצוב הכנסות הקרן לשמירת הניקיון 2.

ערן פולק: תקצוב הכנסות ממנהל מקרקעי ישראל במסגרת הטיפול בפסולת בנין 3.

ערן פולק: שינויים פנימיים לבקשת המשרד.

יעקב ליצמן: מי בעד הפניה?

יעקב ליצמן: מי נגד?

יעקב ליצמן: תודה, אושר.

יעקב ליצמן: הפניה הבאה – מספר 138.

יוני רגב: הפניה נועדה לתקצוב 55 מיליון שקלים בהוצאה מותנת בהכנסה לבניית כיתות כתוצאה מעודפי הכנסות במפעל הפיס.

יעקב ליצמן: אני אאשר את הפניה אבל אני עומד לקיים דיון בשבוע הבא.

יעקב ליצמן: מי בעד הבקשה?

יעקב ליצמן: מי נגד?

יעקב ליצמן: תודה, אושר.

יעקב ליצמן: אנו עוברים לבקשה מספר 142, 143.

יעקב ליצמן: רשות הטבע והגנים.

ערן ניצן: הפניה עוסקת בתגבור תקציב רשות הטבע והגנים בסך 4 מיליון שקל לניקוי חופים ולמימון שבוע הטבע, ותגבור של

יעקב ליצמן: מי בעד הבקשה?

יעקב ליצמן: מי נגד?

יעקב ליצמן: תודה, אושר.

יעקב ליצמן: 144, 145 – הסתדרת?

משה גפני: אני מבקש לשאול: מה זה הדבר הזה?

משה גפני: עם מי עושים את ההסכם משרד התיירות ומשרד החינוך?

ערן ניצן: ישנו הסכם בין משרד החינוך ומשרד התיירות נוגע לתוכניות פיתוח.

ערן ניצן: תוכנית הפיתוח הראשונה- בין 88 ל- 2003 והיא התארכה לשנים 2004-2008 - -

משה גפני: תוכנית פיתוח למה?

ערן ניצן: תוכנית הפיתוח הזו משפצת אכסניות נוער.

ערן ניצן: התוכנית נעשתה ונחתמה מול אגודת אכסניות הנוער.

משה גפני: אפשר לראות את הרשימה?

ערן ניצן: מדובר ב- 32 אכסניות נוער.

משה גפני: אם אני תלמיד במוסד חינוכי ורוצה לנסוע לטיול וללון באכסניית נוער, אני יכול?

משה גפני: האם אפשר לראות את הרשימה, את ההסכם?

ערן ניצן: אחת הסיבות שההתקשרות הזו נעשית - -

יעקב ליצמן: אני רוצה לחכות עם זה.

יעקב ליצמן: אני מודה לכם, הישיבה בנושא זה נעולה.