ועדת הכספים, כנסת 16, פרוטוקול מספר , 2005-06-21 10:45

יעקב ליצמן: שלום לכולם, אני פותח את ישיבת הוועדה.

יעקב ליצמן: היום מציינים את יום העסקים הקטנים, ולפני שנעבור לדבר בנושא, אני רוצה לציין את סגנית השר, רוחמה אברהם, שבסך הכל היא לא חיכתה שיהיה יום לעסקים קטנים, אלא קידמה כאן את הנושא, יום יום.

יעקב ליצמן: היא היתה פה לעסקים הקטנים כל הזמן, גם בוועדת המשנה, וגם בדיוני מליאת הוועדה.

יעקב ליצמן: הנושא היה כל הזמן על סדר היום.

יעקב ליצמן: על אף שהיא היום במשרד הפנים, ביקשתי שהיא תופיע כאן, בוועדה, ותייצג את העסקים הקטנים, וגם תציג לנו במה אפשר לעזור.

יעקב ליצמן: .

רוחמה אברהם-בלילא: שלום לכולם, אני מוכרחה לומר שזה קצת נוסטלגיה בשבילי, כי כשהייתי חברת כנסת חדשה לפני שנתיים התחלנו להזיז את הקטר הזה כאשר על הפרק היתה קרן הון סיכון של 100 מיליון שקלים שלמעשה האוצר הקצה אותה למתן הלוואות לעסקים קטנים, בשעה שהקריטריונים היו בלתי ניתנים ליישום.

רוחמה אברהם-בלילא: כלומר, כמעט אף עסק לא מימש הלוואה.

רוחמה אברהם-בלילא: לקחנו את זה לידיים והקמנו את ועדת המשנה לעסקים קטנים, ותוך כדי כך גם את קרן תבור, ואני מוכרחה לומר שאני מלאת גאווה לעמוד כאן היום במליאת הוועדה ומצד אחד לחוש יום חג - יום חג לעסקים קטנים.

רוחמה אברהם-בלילא: עד עכשיו זה לא נעשה בצורה כזו.

רוחמה אברהם-בלילא: עצם העובדה שגם כנסת ישראל, בית המחוקקים, נותן את דעתו לעניין הזה, למגזר של העסקים הקטנים, זאת אומרת שכולנו מצליחים להבין את הפרדוקס שטמון בעסקים קטנים.

רוחמה אברהם-בלילא: למעשה,

רוחמה אברהם-בלילא: בעסקים קטנים אנו מדברים על 400 אלף עסקים קטנים - -

יעקב ליצמן: כמה יש בתקציב 2004?

רוחמה אברהם-בלילא: בתקציב 2004 ובקרן תבור, ובמעשים שהוועדה הזו עשתה – שהיא הצביעה עבור העברת הכספים לקרן תבור, אני אצביע על מה היו התוצאות, והן מדהימות.

רוחמה אברהם-בלילא: אנחנו מדברים על בערך כ- מיליון מועסקים שמועסקים דרך העסקים הקטנים.

רוחמה אברהם-בלילא: עברו שנתיים.

רוחמה אברהם-בלילא: מה הצלחנו לעשות?

רוחמה אברהם-בלילא: הצלחנו ליצור בראש ובראשונה שינוי של מגמה של תפיסה ממשלתית כלפי המגזר.

רוחמה אברהם-בלילא: נכון שזה עוד לא עלה על דרך המלך, ויש עוד הרבה מה לעשות, אבל יחד עם זה – עצם העובדה שכל הנושא של המגזר חדר לתודעה, משמע שאם שתלנו עצים לפני כשנתיים היום אנחנו מתחילים לראות את הפריחה שלה.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מאמינה שלעתיד לבוא, כשהרשות לעסקים הקטנים, שאני חייבת לשבח את הפעילות שלה, את ד"ר רוזנמן, עמירם בוקשפן ואת לילך – שעושים שם עבודה מדהימה דרך המט"י – אני מאמינה שעוד נזכה לראות את האור.

רוחמה אברהם-בלילא: מצד אחד.

רוחמה אברהם-בלילא: מצד שני, אני בהחלט משבחת את קרן תבור, את מיכאל תבור, את אבנר ורד ורן אלון, שיושבים על המדוכה במסגרת העסקים הקטנים.

רוחמה אברהם-בלילא: קצת נתונים על עסקים קטנים: הקרן פועלת מזה כשנה וחצי, ולמעלה מ- 1,500 בעלי עסקים זכו לקבל הלוואה מהמדינה, דרך בנק אוצר החיל והבנק הבינלאומי, עם מינוף ביחס של 1 ל- 5 שקלים.

רוחמה אברהם-בלילא: הצלחנו להזרים לשוק למעלה מ- 330 מיליון שקלים.

רוחמה אברהם-בלילא: ואיפה זה נגע בתקציב המדינה?

רוחמה אברהם-בלילא: הצלחנו ליצור דרך הקרן הזו, כ- 2,200 מקומות תעסוקה חדשים.

רוחמה אברהם-בלילא: אני חושבת שזה הישג מדהים.

רוחמה אברהם-בלילא: לא היה מעולם מצב שבו קרן שסייעה במתן של הלוואות – שמוחזרות למדינה, יצרה, בפרק זמן כזה קצר, כל כך הרבה מקומות עבודה, מצד אחד.

רוחמה אברהם-בלילא: מצד שני, הוכח מעל לכל ספק שה- 330 מיליון שקלים האלה, שמתוכם רק 60 מיליון שקלים שהמדינה הקציבה, הצלחנו לשמר 13,500 מקומות עבודה.

רוחמה אברהם-בלילא: ואיפה זה, בהשלכות על התקציב?

רוחמה אברהם-בלילא: דמיינו לעצמכם מה היה קורה אילו אותם 13,400 עובדים היו מצטרפים למעגל האבטלה.

רוחמה אברהם-בלילא: כמה זה היה אמור לעלות בתקציב המדינה?

רוחמה אברהם-בלילא: בואו נכפיל ובחישוב פשוט נראה שאנחנו מדברים על חיסכון של ½ מיליארד שקל למדינת ישראל.

רוחמה אברהם-בלילא: 30 אלף שקלים.

רוחמה אברהם-בלילא: אני רוצה, באותה הזדמנות לומר מילים טובות על החשב הכללי של האוצר, ירון זליכה, שהוא, בהחלט, מבחינתי, מהווה נקודת אור חשובה כלפי המגזר הזה.

רוחמה אברהם-בלילא: יחד עם זה, אני בהחלט קוראת לשר האוצר, ומבקשת כאן מחבריי שילוב כוחות.

רוחמה אברהם-בלילא: נכון שהיום אני סגנית שר הפנים אבל במאמר מוסגר בכוונתי גם לסגור דרך המשרד הזה, בכל מה שקשור לרישוי עסקים, ושם יש הרבה מאד מה לעשות.

רוחמה אברהם-בלילא: אתן נתון, במאמר מוסגר: למעלה מ- 70% מהעסקים הקטנים פועלים עדיין ללא רשיון.

רוחמה אברהם-בלילא: הם נופלים בין הכיסאות בכל מה שקשור לנושא של היתרי בניה, כבאות, משרד הבריאות וכן הלאה.

רוחמה אברהם-בלילא: קיים פער עצום בין הרצוי במשרד הפנים והרצוי בכלל, ובין המצוי בשטח.

רוחמה אברהם-בלילא: כרגע אין התייחסות למגזר הזה.

רוחמה אברהם-בלילא: אני בהחלט מתכוונת לטפל גם שם, אבל יחד עם זה, אדוני היושב ראש, יש לי בקשה אישית.

רוחמה אברהם-בלילא: אני הנחתי על שולחן הכנסת הצעת חוק העסקים הקטנים והבינוניים.

רוחמה אברהם-בלילא: הצעה זו מתחילה מההגדרה של מה הוא עסק קטן והיא עוברת דרך תקנות בארנונה, דרך הביטוח הלאומי, והיא מכילה את כל מה שקשור לעסקים קטנים.

רוחמה אברהם-בלילא: נכון, העלות של ההצעה זו היא גבוהה מאד.

רוחמה אברהם-בלילא: אבל בהנחה שמצד אחד, בשנה האחרונה חסכנו כ- ½ מיליארד שקלים דמיינו לעצמכם מה היה קורה אם היינו מתחילים ליישם את הצעת החוק הזו – לא בבת אחת, אלא בצורה מודולרית.

רוחמה אברהם-בלילא: לכן אני מציע לכם: אני אשמח להגיש לכם אותה.

רוחמה אברהם-בלילא: אני אשמח שהוועדה הזו תאמץ ביום החג החשוב הזה את הצעת החוק הזו, על מנת שבשנה הבאה כאשר נתכנס כאן לציון יום העסקים נוכל לומר שלא רק עלינו על דרך המלך, אלא גם יישמנו את זה.

אבשלום וילן: זו הצעת חוק ממשלתית או פרטית?

רוחמה אברהם-בלילא: ההצעה היא פרטית .

רוחמה אברהם-בלילא: אבל אני מבקשת שאתם תאמצו אותה, כוועדה.

אבשלום וילן: היא צריכה לזכות קודם בתמיכת הממשלה.

רוחמה אברהם-בלילא: אני חושבת שאם אנחנו נתגייס, 51 חברי כנסת, ונחתום על הצעת החוק הזו, לאוצר לא תהיה ברירה.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מודה לאדוני, היושב ראש, על הקדשת הזמן החשוב הזה.

רוחמה אברהם-בלילא: תודה לכם, ושוב אני אומרת: לא משנה באיו נקודת זמן והיכן אני אהיה, בתפקיד ציבורי, אשמח להמשיך ולהיות הכתובת שלכם.

שמואל רוזנמן: אדוני היושב ראש, סגנית שר הפנים, חברי הכנסת ואורחים נכבדים.

שמואל רוזנמן: זה יום חג ואני רוצה לנצל את יום החג הזה, אבל אני רוצה להציג קודם, שיהיה לנו קונצנזוס – מה הם עסקים קטנים, כי אני משוכנע שהרבה מאתנו לא מכירים אותם, ואנחנו רוצים להגיע בסוף היום, כשאנחנו עושים פעילות כזו גדולה, שהתחילה, באמת, לפני שנה וחצי- שנתיים עם מהלכים שונים, אנחנו עדיין נמצאים במרחק גדול.

שמואל רוזנמן: עסקים קטנים, קודם כל - הם המובילים את צמיחת המשק.

שמואל רוזנמן: זה לא פטנט ישראלי ולא פטנט אירופאי.

שמואל רוזנמן: כשהנשיא בוש התמודד לראשונה לתפקיד הנשיא הנושא הזה היה על סדר היום הלאומי בארצות הברית.

שמואל רוזנמן: אם אנחנו פורטים את הנושא הזה, אנחנו אומרים: זה לא חזון.

שמואל רוזנמן: אנחנו רוצים להפוך את זה למציאות הרבה יותר משמעותית.

שמואל רוזנמן: אנחנו רוצים, רבותיי, חברי הכנסת, שבנושא הזה יהיה קונצנזוס.

שמואל רוזנמן: אין פה חלוקה למפלגות.

שמואל רוזנמן: יש כאן עניין של עם ישראל שנמצא חלקו בפריפריה, חלקו במרכז, של מיעוטים, של אזורים אחרים, של חרדים, נשים ואחרים - קונצנזוס של עם ישראל.

שמואל רוזנמן: למה חשוב לטפח את העסקים?

שמואל רוזנמן: זה מנוע צמיחה, חזק ויעיל, ושמעתם את זה בדברי הפתיחה.

שמואל רוזנמן: זו לא סיסמה.

שמואל רוזנמן: הקטר שמוביל את המשק הכלכלי, החופשי, בעולם – אלה הם עסקים הקטנים.

שמואל רוזנמן: אני פעם הייתי אומר לחלק מאתנו לבדוק: כשמקימים מפעל, גם בפריפריה, מפעל בהשקעה של מיליארד שקל, שהוא מעסיק אלף עובדים - בכמה אנחנו יכולים להכניס למעגל התעסוקה, ליזמות, במיליארד שקל.

שמואל רוזנמן: זו שאלה בסימן שאלה.

שמואל רוזנמן: סגנית השר נתנה דוגמה מעניינת.

שמואל רוזנמן: אנחנו מדברים על הכסת אנשים למעגל העבודה או היזמות.

שמואל רוזנמן: אני אפרט, ברשותך, את הדוגמה: היום, אדם מקבל 5,000 שקל בעלות שכר חודשי, או כדמי אבטלה במשך לפחות 4 חדשים.

שמואל רוזנמן: ניקח 10,000 כאלה, ונכפיל, ולמה אנחנו מגיעים?

שמואל רוזנמן: ואם אנחנו נעביר למהלך כזה של דמי אבטלה במשך 4 חודשים אנחנו מגיעים למעל 200 מיליון שקל.

שמואל רוזנמן: להכניס אותם ממעגל האבטלה למעגל התעסוקה, באמצעות המט"י, באמצעות המערכות שלנו, באמצעות עבודה של פעילות יזמית, עולה פחות 5,000 שקל לאחד.

שמואל רוזנמן: זו הערה אחת.

שמואל רוזנמן: זה חלון מאד מרכזי לחדשנות ולשינויים בתוך המערכת, אני חושב שזה ברור, ושזה אמצעי מוכח ביותר לפיזור אוכלוסייה ולחיזוק הפריפריות.

שמואל רוזנמן: רבותיי, אנחנו רואים מה קורה באזורים שאנחנו פועלים בהם, בפריפריה.

שמואל רוזנמן: יש לנו פיזור גול מאד של מט"י באזורים שונים, ויש הצלחה מרובה בחלק מהמקומות האלה.

שמואל רוזנמן: זה יהיה לא נכון לומר שבכל המקומות, אבל ההצלחה היא הצלחה מוכחת שאפשר לטפל בה.

שמואל רוזנמן: נתון: 96% מהעסקים בישראל הם עסקים קטנים, רבותיי.

שמואל רוזנמן: הם מהווים בין 35-40% מסך התוצר העסקי ומעסיקים מעל מיליון ומאה וחמישים אלף איש.

שמואל רוזנמן: אנחנו לא מדברים על אוכלוסייה זוטרית או מצומצמת.

שמואל רוזנמן: מדברים על קרוב למיליון ומאתיים אלף איש במגזר העסקי, לא הסקטור הציבורי.

שמואל רוזנמן: לי יש את התחושה, ולא רק לי - שאנחנו לא עושים מספיק לאוכלוסייה הזו.

שמואל רוזנמן: אני משוכנע שלרבים מכם גם יש את ההרגשה הזו.

אבשלום וילן: מה ההגדרות שלכם לעסק קטן?

שמואל רוזנמן: אנחנו לא לוקחים את העסקים הגדולים.

שמואל רוזנמן: אנחנו מדברים על העסקים הבינוניים.

שמואל רוזנמן: אני לא מכניס, לצורך העניין הזה את הסקטור הציבורי, לחלוטין, ולא את האינטלים וההייטקים הגדולים.

שמואל רוזנמן: השאר – כולם נמצאים בתוך המערכת.

רוחמה אברהם-בלילא: על פי חוק אין הגדרה.

רוחמה אברהם-בלילא: 22 מיליון שקלים מחזור שנתי – זה עסק קטן.

רוחמה אברהם-בלילא: מעבר לזה - -

שמואל רוזנמן: זו אחת הבעיות, שההגדרה לגבי העסק הקטן, העסק הזעיר והבינוני – אלה הגדרות לא ברורות לחלוטין.

שמואל רוזנמן: אבל מה שם המשחק כאן?

שמואל רוזנמן: כשאני מדבר על 400 אלף עסקים במדינת ישראל ועל יכולת של שדרוג במערכות האלה, אנחנו מדברים על מספרים אדירים.

שמואל רוזנמן: אי אפשר לשים אותם בשוליים של סדר היום הלאומי.

שמואל רוזנמן: אני רוצה להגדיר, אולי, ברשותכם, מה אנחנו חושבים שצריך לעשות: 1.

שמואל רוזנמן: אין מדיניות רב שנתית בנושא של העסקים הקטנים במדינת ישראל.

שמואל רוזנמן: אני לא מכיר מדינות בעולם המתפתח והמפותח שאין בהן מי שמטפל בעסקים הקטנים מבחינת חוק, ומבחינת פעילויות אגרסיביות לצורך העניין.

שמואל רוזנמן: כולם מודעים.

שמואל רוזנמן: אני לא לוקח את ה- SB האמריקאי, אני לוקח את כל מדינות ארצות אירופה, ואני אומר:

שמואל רוזנמן: בניו זילנד ואוסטרליה יש שר לעסקים קטנים, ויש מקומות נוספים.

שמואל רוזנמן: לנו, אין לנו מדיניות רב שנתית בנושא עסקים קטנים במדינת ישראל.

שמואל רוזנמן: 2.

שמואל רוזנמן: אין טיפול בגלל ריבוי הגופים.

שמואל רוזנמן: אנחנו לא רואים גוף אחד שמטפל.

שמואל רוזנמן: כולנו מדברים על הרבה נושאים בנושא של איגום משאבים: לקחת ולרכז כוחות.

שמואל רוזנמן: ריכוז הכוחות הוא ריכוז תקציבים, ריכוז יכולות.

שמואל רוזנמן: זה ייתן הרבה תשובות לשטח.

שמואל רוזנמן: 3.

שמואל רוזנמן: תנודתיות קבועה בתקציבים.

שמואל רוזנמן: יושבים פה מנהלי מט"י.

שמואל רוזנמן: יש דברים שכמעט לא דורשים הוכחה, וזה נושא של חונכות.

שמואל רוזנמן: מלווים בעל מפעל, גם חדש, גם קיים -עוזרים לו לשרוד.

שמואל רוזנמן: בכל מקום בעולם זה עובד טוב, ובישראל אולי זה המקום שבו המציאו את זה, בצורת העבודה, וזה עובד מצוין.

שמואל רוזנמן: יושבים פה מנהלי מט"י ואומרים: אנחנו יושבים ליד שולחן ערוך, עם קליינטים שמחכים, וכסף - אין.

שמואל רוזנמן: רבותיי, אם היתה במדינת ישראל קביעה עם תקציבים ברורים, שמובלים משנה לשנה, תוכנית שהיא רב שנתית, אנחנו יודעים איך לפעול, יודעים מה לעשות, יודעים לתכנן.

שמואל רוזנמן: דיברתי על תקציבים, אבל לא רק חונכויות.

שמואל רוזנמן: יש הרבה מאד נושאים נוספים שאפשר לקדם אותם, ואגע בהמשך.

שמואל רוזנמן: הלאה – עסקים קטנים נתקלים בחסמי כניסה, חלקם טבעיים וחלקם - לא.

שמואל רוזנמן: אני אקח דוגמה, מאד מוזרה, אבל אשים אותה על השולחן.

שמואל רוזנמן: אדוני היושב ראש, ממשלת ישראל.

שמואל רוזנמן: הסקטור הציבורי מוציא מכרזים בקנה מידה כבד, מבחינת הכסף.

שמואל רוזנמן: החלק המרבי של בעלי העסקים הקטנים והבינוניים אינו עוברים את סף הכניסה.

שמואל רוזנמן: מי הולך?

שמואל רוזנמן: הגופים הגדולים.

שמואל רוזנמן: הגופים הגדולים זכו במכרז, ומי מבצע, את המכרז, ו- outsourcing?

שמואל רוזנמן: העסקים הקטנים.

שמואל רוזנמן: מי מוריד את הקרם מלמעלה?

שמואל רוזנמן: העסקים הגדולים.

שמואל רוזנמן: למה?

שמואל רוזנמן: מה קרה?

שמואל רוזנמן: זה לא פטנט שלי.

שמואל רוזנמן: מדינות נתנו את הדעת על כך.

שמואל רוזנמן: בארצות הברית, בחקיקה, 23% מהמכרזים חייבים להיות עבור אותם עסקים קטנים.

שמואל רוזנמן: חובת ההוכחה מוטלת על המדינה מדוע העסק הקטן לא הצליח, ולא שבעל העסק הקטן צריך להגיש בג"ץ מדוע הוא לא ניגש.

שמואל רוזנמן: אנחנו מדברים פה על הרבה מאד כסף שנכנס לתוך המערכות האלה.

שמואל רוזנמן: עסקים קטנים סובלים ממצוקת אשראי ומימון.

שמואל רוזנמן: עשו דבר מדהים - סגנית השר, חברת הכנסת, פעלה לפני שנה וחצי ויש מקור כספי.

שמואל רוזנמן: הוא לא מספיק.

שמואל רוזנמן: לא הצלחנו להוביל מהלך שמישהו עשה שינוי בדעת הקהל של מעצבי המדיניות, של הבנקים ואחרים, לפתוח את הנושא של קווי אשראי.

שמואל רוזנמן: כמה בנקים לקחו אנשים מיוחדים שעוסקים בטיפול בעסקים קטנים, כלקוח מועדף?

שמואל רוזנמן: דיברתי על שירותי חונכות, ולא ארחיב עליהם.

שמואל רוזנמן: יש כשלים.

שמואל רוזנמן: אני מדבר היום, ברשותך, אדוני היושב ראש, רק במאקרו, אני משתדל לא לגעת במיקרו.

שמואל רוזנמן: יש לנו מצוקת אשראי.

שמואל רוזנמן: כשלים בניהול של עסקים קטנים.

שמואל רוזנמן: שואלים אותנו מה הבעיה הכבדה ביותר בניהולם של עסקים קטנים - בעל עסק קטן של 5 איש, שהמנהל שלו הוא גם הבעלים, הוא הרואה חשבון, המנהל חשבונות, המשווק, המטפל בקשיים – יש לו בעיה קשה במיומנויות הניהול שלו.

שמואל רוזנמן: איך הוא מתעדכן מה קורה בשוק?

שמואל רוזנמן: מישהו צריך לעזור לו.

שמואל רוזנמן: בשפה שלנו - צריכים לתת לו את השלייקס, את העזרה של מיומנויות הניהול.

שמואל רוזנמן: אנחנו יודעים לעשות את זה.

שמואל רוזנמן: מט"י עושים עבודה מעולה, בשטח.

שמואל רוזנמן: לצורך העבודה הזו אנחנו צריכים תקציב.

שמואל רוזנמן: לא הרבה.

שמואל רוזנמן: ההשקעה הגדולה ביותר שאנחנו יכולים לתת על כל דולר מושקע או שקל מושקע - אנחנו מקבלים החזר גבוה מאד דרך השטח.

נסים דהן: מה הסיבות העיקריות שאין נגישות לרכש ציבורי?

נסים דהן: עלויות גבוהות?

שמואל רוזנמן: אני אחזור על הנקודה – איך פשוט - מאד לא בא למשרדים שעוסקים בהוצאת מכרזים לטפל בעשרות מכרזים רבים, קטנים.

שמואל רוזנמן: נוח מאד לבוא ולתת למישהו מוכר.

שמואל רוזנמן: 6% מסך כל הספקים של מדינת ישראל מקבלים את המכרזים.

שמואל רוזנמן: מה קרה לאחרים?

רוחמה אברהם-בלילא: זה לא סוד, אנחנו מדברים על הנושא הזה אולי בפעם המאה.

רוחמה אברהם-בלילא: השאלה שלי היא: למה משרד התמ"ת לא מוביל הצעת חקיקה שתטפל בזה?

יעקב ליצמן: כי זה עולה כסף.

רוחמה אברהם-בלילא: אבל אומרים שזה חשוב.

רוחמה אברהם-בלילא: אז הגיע הזמן להפסיק להתבכיין באיזושהי צורה.

רוחמה אברהם-בלילא: אני רוצה לומר שהוא השר היחידי שלמעשה מהווה כתובת מלאה בכל מה שקשור למגזר העסקים הקטנים.

רוחמה אברהם-בלילא: לפניו לא היה דבר כזכה.

רוחמה אברהם-בלילא: בעצם העובדה שהוא הכריז על שנת 2005 כשנת העסקים הקטנים זה אומר משהו גם לגבי שינוי התפיסה.

שמואל רוזנמן: אני מסכים.

שמואל רוזנמן: אני מסכים שיש היענות.

נסים דהן: מה הם התנאים שמגבילים את העסקים הקטנים לגשת למכרז?

נסים דהן: ערבות גבוהה?

שמואל רוזנמן: סף כניסה קשה: ערבות, כסף, היקף.

נסים דהן: אבל ערבות נובעת מהיקף המכרז.

קריאה: אפשר לחלק את המכרז לחלקים.

שמואל רוזנמן: בכל אופן - אם העסק הזה יטופל, ובעולם זה נעשה – וגם בארץ, לפני כמה שבועות ראיתי פעילות ראשונה מהחשכ"ל.

שמואל רוזנמן: ראו ניצוצות ראשונים.

שמואל רוזנמן: אבל כאן אנחנו לא רוצים להיות כאלה שכל שבוע, כל חודש מתדפקים על הדרך ומבקשים שינוי קטן.

שמואל רוזנמן: אני חושב שאנחנו מייצגים בתוך הבית הגדול הזה את 400 אלף בעלי העסקים שהם 1.2 מיליון שקל.

שמואל רוזנמן: אם היו צריכים את הכוח של אותם אנשים לדברים אחרים, זה היה משהו מדהים.

שמואל רוזנמן: בואו ננצל אותם למה שאנחנו צריכים, בעיקר כשזה יעזור לכלכלה של מדינת ישראל.

שמואל רוזנמן: היעדר מדיניות ממשלתית ארוכת טווח – אמרתי.

שמואל רוזנמן: רוחמה אברהם ניסתה להוביל את העניין החקיקתי, ואני מציע שזה ימשיך.

שמואל רוזנמן: אם יש חקיקה – תהיה מדיניות רב שנתית, כי הא בהא תליא.

יעקב ליצמן: אתה לוקח בחשבהון שצריכים להיות 51 חברי כנסת שיצביעו בעד, וזה לא יכול להיות.

שמואל רוזנמן: תאמין לי שאם 400 אלף בעלי העסקים האלה היו מגיעים לבית הזה, הם או נציגיהם - -

יעקב ליצמן: לעולם לא יכולים להיות בבת אחת – 50 חברי כנסת בעד.

רוחמה אברהם-בלילא: אני רוצה לתקן את אדוני, כשהקמתי את העניין - - -כל סיעות הבית

יעקב ליצמן: לתמוך זה דבר אחד.

יעקב ליצמן: להשתתף בהצבעה - -

אבשלום וילן: זה לא ילך במחטפים.

אבשלום וילן: צריכים מדיניות ממשלתית, וזה מה שצריך לעשות.

שמואל רוזנמן: אני מסכים עם חבר הכנסת וילן.

שמואל רוזנמן: הערה נכונה.

יעקב ליצמן: גם אני תומך בו, במה שהוא אמר.

שמואל רוזנמן: אני רוצה לסיים כך: באנו להציג את הדברים.

שמואל רוזנמן: אדוני בטח ישמע חברים נוספים שנמצאים כאן.

שמואל רוזנמן: אני הייתי מבקש שלפחות נצא מכאן בכמה תחושות, ומעבר לכך: 1.

שמואל רוזנמן: שוועדת הכספים תביע הערכה, הוקרה והכרה בצורך להעלות את הנושא של העסקים הקטנים על סדר היום הלאומי.

שמואל רוזנמן: דבר שני - -

יעקב ליצמן: אנחנו עושים את זה כבר כמה שנים, דרך סגנית השר.

שמואל רוזנמן: מה שאני מצפה הפעם – שגם סגנית השר, גם היושב ראש, וגם חברי ועדת הכספים – מעבר לברכה שתהיה פעילות שאפשר אחר כך יהיה למדוד אותה בדברים שכולנו מכירים, ומה שוועדת הכספים אמונה עליו – בכסף.

אהוד רצאבי: הנושא של עסקים קטנים הוא לא דבר חדש.

אהוד רצאבי: מהחוויה האישית שלי, אני יכול להגיד לכם שבתפקידי הקודם כרואה חשבון, משך 28 שנים, טיפלתי על פי רוב בעסקים קטנים.

אהוד רצאבי: בהגדרה היום, עסק זעיר - זה 10 מיליון, אז ברוך השם.

אהוד רצאבי: גם בקריירה האישית שלי הייתי לפני 17 שנה ב קט"י וגם במט"י, בקרן ערבת מדינה ועוד כהנה וכהנה.

אהוד רצאבי: הדברים היו ידועים כבר אז, אלא שהכל כאן נטחן לאט מדי.

אהוד רצאבי: אני חושב שאחת הבעיות היא שמדברים הרבה ועושים פחות מדי.

אהוד רצאבי: הקריאה כרגע, להביא את המצב בישראל למצב שיהיה בו חוק של עסקים קטנים, שתהיה בו רשות דוגמת הרשות האמריקאית - Small business administration, רשות שמדווחות לקונגרס, ישירות, או גם באנגליה - Small business service, ששם הם יצאו באימרה מעניינת שהם רוצים להפוך את אנגליה למקום שיהיה הטוב ביותר להקים בו עסקים.

אהוד רצאבי: אנחנו יודעים ממחקר שנעשה במדינות ה- OECD, ב-20 השנה האחרונות, 90% ממקומות העבודה נוצרו על ידי העסקים הקטנים.

אהוד רצאבי: אז ללא כל ספק- כולנו מכירים בעובדה שהדבר הזה דרוש, נחוץ ורצוי.

אהוד רצאבי: הבעיה היא מה עושים.

אהוד רצאבי: יש מספר הצעות.

אהוד רצאבי: הדבר הראשון שצריך לעשות זה להקים רשות שזה העסק העיקרי שלה.

אהוד רצאבי: אם אפשר היה למנות שר לענייני עסקים קטנים.

אהוד רצאבי: ויש מה ללמוד בעולם.

אהוד רצאבי: יש פרוצדורות שמעכבות כל עסק.

אהוד רצאבי: יש ביורוקרטיה לא נורמלית.

אהוד רצאבי: כאשר אדם רוצה לפתוח עסק, ואני מדבר על עסק קטן.

אהוד רצאבי: כמות האישורים שהוא צריך לקבל – רישיון עסק, רישיון שלט, מס הכנסה – והיום יש גוף אחד, ברוך השם.

אהוד רצאבי: וביטוח לאומי, וצריך ללכת לרואה חשבון ועורך דין כדי לקבל את הייעוץ הנכון.

אהוד רצאבי: ומישהו בכלל ניסה להבין מה זה פקודת מס הכנסה?

אהוד רצאבי: עדיף לתלות את עצמך על עץ,אי אפשר להבין מה כתוב שם.

אהוד רצאבי: דיברו ודיברו רבות , לרבות איתן רוב, להגן על עסקים קטנים במחזור מסוים, לבוא ולהגיד- תנו X אחוזים מהמחזור, ואז לא יהיה צורך ביועץ מס ורואה חשבון, נפטור אתכם מכל העונש הה.

אהוד רצאבי: העלות של זה היא כל כך קטנה, אני לא מבין מה הבעיה.

אהוד רצאבי: הגשתי אני הצעת חוק, יחד עם חברים אחרים, שאומרת שעסקים קטנים, עד מחזור מסוים יוכלו להשוות את המס שלהם על רווחים שלא נשלחים החוצה למס שמוטל על מס חברות.

אהוד רצאבי: הקלה משמעותית ביותר.

אהוד רצאבי: אני לא יודע מה יקרה כתוצאה מזה.

אהוד רצאבי: מה המנגנון?

אהוד רצאבי: אני מבין שהעלות של זה היא גדולה מאד, אבל עסקים קטנים – כמו שקיים בעולם, כשיש מצב שעסקים קטנים, בהתאם לקריטריונים של מחזור, משלמים ומדווחים למע"מ על בסיס מזומנים.

אהוד רצאבי: דבר כזה הוא בהחלט ישים גם פה.

אהוד רצאבי: כשאנחנו מדברים על עסקים קטנים זה עצמאים קטנים, ואנחנו יודעים שהם מופלים לרעה בתחום של דמי אבטלה.

אהוד רצאבי: העדפה במכרזי ממשלה- כבר דיברו על זה, אני לא ארחיב.

אהוד רצאבי: נודע לי שעלות הכשרה, של עצמאי, של אדם כדי להיות בעל עסק קטן, היא כ- 5,000 שקל.

אהוד רצאבי: מה זה?

אהוד רצאבי: אתה יודע כמה כסף צריך כדי להוריד אחוז אחד מהאבטלה שיש לנו פה?

אהוד רצאבי: הכספים הם לא כספים גדולים.

אהוד רצאבי: למיטב ידיעתי, תקציב משרד התמ"ת עלה ב- 110 מיליון.

אהוד רצאבי: אינני יודע כמה מתוך זה הופנה לעסקים קטנים.

אהוד רצאבי: ולכל מי שמטפל בזה.

אהוד רצאבי: אחד הדברים שבהם אני חושב שהממשלה לא מדברת בפה אחד זה מצד אחד – שבטח נשמע את השר אהוד אולמרט שיגיד כמה חשוב הנושא של עסקים קטנים, מצד שני - משרד האוצר שם רגליים.

אהוד רצאבי: יש חקיקה מסויית שגורמת לכך שעסקים קטנים רק ייכשלו עוד יותר.

אהוד רצאבי: לדוגמה – מה שעבר פה ב- 02:00 לפנות בוקר ב- 31 או 30 למרץ השנה: ביטלו את ההכרה במס תשומות על רכב מסחרי.

אהוד רצאבי: למה?

אהוד רצאבי: כיוון שישנה איזושהי בלונדינית שגרה ביישוב בעל רמת הכנסה מאד גבוהה, ויושבת בג'יפ מאד מפואר, והיא, אולי, מנסה לנכות את מס התשומות, אבל יש גם אנשים שקונים את ה " קנגו" הקטן כדי לשים בו ארגז כלים ולנסוע לתקן מכונת כביסה.

אהוד רצאבי: אז מה קרה אם הוא גם נוסע בשבת עם משפחתו ברכב?

אהוד רצאבי: בגלל עבירה אחת תשמיד עיר שלמה?

אהוד רצאבי: זאת מכשלה שמטילה נטל מס פנטסטי של 17% ובקרוב – 16.5%, נטל מס מיותר שמישהו ניסה לארגן עוד 250 מיליון שקל לתקציב המדינה, על חשבון האוכלוסייה שאנחנו מנסים לטפח אותה.

אבשלום וילן: באותה הזדמנות - -

אהוד רצאבי: הדבר הזה הכניס לאוצר עוד 250 מיליון שקלים.

אהוד רצאבי: ארנונה לעסקים קט נים – בעלי העסקים היום כורעים תחת הנטל.

אהוד רצאבי: והנה, לראיה, עכשיו העלו 2.5% לעסקים, ללא שום הכוונה.

אהוד רצאבי: יותר מגוחך מזה - בעלי עסקים גרים באזור מסוים אבל עובדים בתל אביב, אין להם אפילו יכולת להשפיע על מה קורה בעירית תל אביב, כי הם שייכים לאזור אחר.

אהוד רצאבי: דבר נוסף שכדאי ללמוד מארצות הברית, שאני אסיים בו – יש שם את החוק שנקרא CRA - - שמחייב את הבנקים בארצות הברית לדווח על פילוח האשראי שהם נותנים למגזרים שונים.

אהוד רצאבי: אני בטוח שאם נעשה את הבדיקה הזו גם בארץ נגלה גם כאן – שבנקים נמנעים לתת אשראי לאוכלוסיות מסוימות, לפי אזורי מגורים, כאשר הם מגיעים למסקנה שאותו אזור – לא יניב להם הכנסה, אולי רמת הסיכון שם גדולה מדי - -

יעקב ליצמן: הבנקים נותנים אשראי רק למי שיהיו לו ממנו חובות אבודים.

אהוד רצאבי: ה- CRA מחייב אותם במתן דיווח.

אהוד רצאבי: הבנק המרכזי האמריקאי נותן דרוג לבנקים לפי הקצאת האשראי על פי קטגוריות: במידה ונתת אשראי לעסקים קטנים – תקבל דירוג טוב יותר, וכמובן – הטבות כאלה ואחרות.

אהוד רצאבי: זה דבר שאני בהחלט הייתי ממליץ לעשות גם אצלנו.

נסים דהן: ראשית, אני רוצה לומר שאם אנחנו מדברים על עסקים קטנים, לוועדה נוסף - - מאז שחברת הכנסת רוחמה אברהם, חברת הוועדה, שבינתיים היא עזבה, לצערי הרב.

נסים דהן: היא דאגבה כאן לעסקים קטנים ואז כל הנושא הזה קיבל סיוע והיתה פריחה חשובה בעניין.

נסים דהן: החלל הזה נשאר.

נסים דהן: אולי נעשה סדר בוועדה ונמנה מישהו או מישהי במקומה?

נסים דהן: חשוב שהנושא הזה יקבל קידום כי באמת נעשתה כאן עבודה חשובה.

נסים דהן: מה שאני רוצה לומר, מהניסיון שלנו, כחבר בוועדת המשנה של סגנית השר - מתברר לנו שהעסקים הקטנים יכולים להיות השלד המרכזי של הכלכלה הישראלית.

נסים דהן: אמנם, עסקים גדולים, הייטק ואינטל מובילים את המהומה בשוק, אבל בסופו של דבר, מי שמביא את הפרנסה לעובדים זה אותם עסקים קטנים.

נסים דהן: הסיכון, פיזור הסיכון ל- 640 או ל- 400 אלף עסקים קטנים הם לא כמו בחברה אחת גדולה, שכאשר קורה לה אסון, פתאום יש 2000 או 3000 מפוטרים.

נסים דהן: בעסק קטן, כאשר קורה משהו, 2-3 הולכים הביתה, ומוצאים לעצמם פרנסה במהירות יותר גדולה מאשר כאשר נפלטים לשוק 3000.

נסים דהן: ראינו מה קרה בבנק הפועלים, שזה עסק ענק, וכשרצו לפטר – פיטרו 400.

נסים דהן: וכשיש איזושהי פשיטת רגל אז בקלות מדברים על מאות ועל אלפי מפוטרים.

נסים דהן: זה צריך להיות המוטו המרכזי בעידוד של העסקים הקטנים, מעבר לכך שבעסקים קטנים זו הזדמנות לכל אחד להקים עסק ולפרנס את עצמו בכבוד, וכל רעיון קטן יכול לבוא לידי ביטוי בעסק קטן.

נסים דהן: כשאתה רוצה להקים חברה גדולה זה צריך להיות רעיון מרכזי עם סטארט אפ, עם השקעות של כמה עשרות מיליונים, עד שזה בא לידי ביטוי.

נסים דהן: בעסק קטן – לפעמים עם 40-50 אלף שקל אתה מתחיל עסק, והסיכוי הוא שהוא יפרח ויהיה גדול.

נסים דהן: זו פשוט הזדמנות לכל אחד.

נסים דהן: בעסקים גדולים זו הזדמנות ל- 6% מהמדינה.

רוחמה אברהם-בלילא: רק כדי לסבר את האוזן – ההלוואות שניתנות הן בסביבות 3,400-4,000 שקלים פר עובד לחמש שנים.

רוחמה אברהם-בלילא: אז תראה מה העלות האפסית למדינה.

נסים דהן: לכן אני אומר שב- 30-40 אלף שקל אתה יכול להקים עסק שיכול לפרנס משפחה אחת או שתיים.

נסים דהן: צריך לעודד את הדברים האלה, וזה צריך להיות גם בחקיקה וגם בסדר היום הציבורי.

נסים דהן: עוד נושא אחד בהקשר של עסקים קטנים, שאני חושב שצריך לתת עליו את הדעת, הוא הנושא של כל אלה שעובדים מהבית.

נסים דהן: יותר ויותר אנשים, עם הטכנולוגיות החדשות, יכולים להרשות לעצמם לעשות את מירב העבודה מן הבית.

נסים דהן: בינתיים אין לזה פתרון – לא בחקיקה, ולהפך, החקיקה רק מכבידה עליהם, וכל מה שהוא אמר לגבי רכב עסקי ורכב קטן, רכב לצורך עבודה – זה כפול ומכופל לאחד שרוצה לנסות לעבוד מן הבית, וביחד, ולפעמים היום עם התקשורת, ועם רשתות התקשורת, מספר אנשים יכולים לשבת במספר בתים, ובעצם הם עסק אחד, שמפעילים אותו יחד.

נסים דהן: אבל אין לזה פתרונות – לא בחקיקה, ולא בהסדרים, לא בצווים.

נסים דהן: כל הדברים האלה צריכים לבוא לידי ביטוי בוועדת הכספים או בוועדת המשנה, ואני שמח שתוכל ללוות את זה.

אהוד רצאבי: בהערה קטנה –למה שהעלה חברי, חבר הכנסת דהן, לגבי עבודה מהבית - לפני כשנה הצלחתי לעצור מזימה במובן השלילי של העניין, של הרשויות המקומיות עם מס הכנסה.

אהוד רצאבי: כפי שאתם יודעים, מי שעובד מהבית גם לא משלם ארנונת עסקים, בדרך כלל.

אהוד רצאבי: אמרו הרשויות המקומיות: איך נתפוס אותם?

אהוד רצאבי: ניסו לשלב ידיים עם נציבות מס הכנסה, כך שמי שדורש הוצאות מהמשרד הביתי שלו, יידרש להביא אישור מהרשות המקומית שהוא משלם מיסוי גבוה יותר כעסק, ואז יתפסו אותו.

אהוד רצאבי: הצלחתי להוריד מזה את טלי ירון אלדר.

אבשלום וילן: צריך להבדיל בדיון במישור הזה בין הסיסמאות, לרצונות ובין מדינות פעולה.

אבשלום וילן: .

אבשלום וילן: קודם כל יש לי בעיה בהגדרה: אם אומרים 400 אלף עסקם קטנים, 96% מהעסקים בישראל הם כאלה, אבל אומרים שמעל מחזור של 22 מיליון שקל – ועד 70 עובדים – בהגדרות הכלכליות שאני מכיר זה לא בדיוק נכנס.

אבשלום וילן: למה?

אבשלום וילן: – כי אני באמת חושב - -

יעקב ליצמן: אני אגיד לך את האמת - שאלתי איפה בירנבוים, מיודענו.

יעקב ליצמן: הוא היה צריך להיות בנושא הזה.

יעקב ליצמן: אני מבין עכשיו.

קריאות: - - -

רוחמה אברהם-בלילא: עד מחזור של 20 מיליון שקל - -

אבשלום וילן: תאצ'ר, בבריטניה, עם המודל הזה, הצליחה בגדול.

אבשלום וילן: הם טוענים על ביבי שהוא לא מספיק קשוח ולא מספיק עקבי כדי לקדם מדיניות תאצ'ריסטית אמיתית.

רוחמה אברהם-בלילא: אבל לא צריך, אם נאמץ את המדיניות של קלינטון בעניין הזה - - -יצר 10 מיליון מקומות עבודה.

אבשלום וילן: אני לא מציע כרגע לטפל בביבי או בתאצ'ר.

אבשלום וילן: נטפל בנושא העסקים הקטנים.

אבשלום וילן: אני חושב שפה יש כמה בעיות מבניות.

אבשלום וילן: זה גם לא עומד בסתירה, מדוע?

אבשלום וילן: בוא ניקח לדוגמה את ישראל, אינטל בקרית גת.

אבשלום וילן: ישראל נתנה שם מענקים נדיבים.

אבשלום וילן: אנשים לא כל כך שמים לב שסביב המעגל הגדול של אינטל התחילו הרבה מאד מעגלים קטנים של עסקים קטנים.

נסים דהן: והם לא מקבלים כלום.

יעקב ליצמן: יש להם פרנסה.

נסים דהן: בקושי.

נסים דהן: חיים בקושי.

אבשלום וילן: צמיחה כלכלית היא גם במעגלים הנוספים.

אבשלום וילן: זה לא עומד בסתירה.

אבשלום וילן: הרבה פעמים – עסקים קטנים הם המשלים של עסקים גדולים.

אבשלום וילן: הייתי גם במגדל העמק ב- TOWER.

אבשלום וילן: ראיתי את זה ושאלתי.

אבשלום וילן: רק סביב TOWER - ראיתי את זה ושאלתי: כמה עוד אלפי אנשים מתפרנסים רק מהשירותים וב- outsourcing של דברים קטנים.

אבשלום וילן: זה גם פותר את הבעיה שלא כולם, למרות הכל, יכולים ללכת להייטק.

אבשלום וילן: נסים דהן: אבל מה שקורה שם - כשחברה כזו מתמוטטת, כל העסקים הקטנים מתמוטטים.

אבשלום וילן: הלך המפעל - הלכה חברת ההסעות.

אבשלום וילן: לכן הסכנה היא גדולה.

אבשלום וילן: זה נכון.

אבשלום וילן: אני מרגיש שאנחנו כאן מחכים לכבוד השר, אבל עד שהוא יבוא - זה באמת נושא שאם מצליחים לשכנע את הממשלה ואת משרדי התעשיה, המסחר והאוצר לשתף פעולה, יש סיכוי להזיז אותו.

אבשלום וילן: עם כל הכבוד לקרן, אני רואה פה את המספרים ואני מודע למה שעושה מט"י וגורמים אחרים - אם זה הופך למדיניות ממשלתית לאומית, יש לזה סיכוי להצליח.

אבשלום וילן: אני לא מאמין, בכל הכבוד הראוי, שאנחנו פה נצליח בסדרי הגודל שעליהם מדובר להעביר הצעה משותפת של 51 חברי כנסת, כאשר בעוד חודש וחצי, הכנסת הזו כנראה הולכת לדרכה.

אבשלום וילן: יותר מזה, אני רואה את שר האוצר, הוא אמור לשחרר הצהרות שהוא כבר יצביע מחר - -

יעקב ליצמן: אני מציע שתחכה עם ההספד.

אבשלום וילן: - - הצהרות שלא יתרמו ליציבות הממשלה.

אבשלום וילן: אני מוצא את עצמי כדואג לממשלה שתדאג לעסקים הקטנים גם בדברים האחרים.

אבשלום וילן: שר התעשייה והמסחר הוא הדמות שצריכה לטפל בזה.

אבשלום וילן: הבעיה היא איננה לספק עבודה לעוד כמה חברי מרכז.

משה גפני: כששר האוצר נבחר לתפקידו ודיבר על זה שהמדיניות הולכת להיות כזו שמעודדים אנשים לצאת לעבודה, הייתי בטוח שכל השנים שדיברנו על עסקי קטנים יקבלו עכשיו תנופה מאד רצינית.

משה גפני: לצערי הרב – התאכזבתי מאד.

משה גפני: מסתבר שהנושא של מדיניות הממשלה, או המדיניות של שר האוצר, היא מדיניות של לעזור לעשירים ולא לגעת באחרים, או, במקרה הרע – אפילו לפגוע בהם.

משה גפני: השאלה היא האם שר האוצר מנהל עסק, מנהל מפעל או שהוא מנהל מדינה, מדינה שמאחוריה עומדים אנשים, עומדים משפחות, מפרנסים, ולצערי הרב הוא מנהל את זה כמו מפעל כלכלי.

משה גפני: דיברנו על זה כבר שנים ארוכות, והבעיות לא נפתרו, אלא החריפו.

משה גפני: אבל אני רוצה שנשאל את עצמנו – אם היינו מנהלים מפעל ומוציאים מכרז על איזשהו תחום – בוודאי היינו פוניםי במכרז אחד לנותן השירותים הגדול ביותר.

משה גפני: למה אני צריך לפצל את המכרז לכמה עסקים קטנים?

משה גפני: אני נותן לקבלן גדול, וכך אני פותר לעצמי את הבעיות.

יעקב ליצמן: אני מקדם בברכה את השר ואת מנכ"ל משרדו.

משה גפני: המציאות הזו, כפי ששמואל רוזנמן תיאר קודם, ובצדק רב, המדיניות הכלכלית של משרד האוצר איננה לעסוק בפתרון בעיות תעסוקה של אנשים שיכולים להקים מפעל עם מספר מצומצם של עובדים – לספק תעסוקה ופרנסה לכמה משפחות, ולתרום לכלכלה במדינת ישראל, מאשר לקבל דמי אבטלה או דברים מהסוג הזה.

משה גפני: האוצר אינו עוסק בזה.

משה גפני: קודם אמרת, אדוני היושב ראש, שלא נעסוק בשר האוצר ובתאצ'ר, אבל תרשה לי רק משפט אחד: העוזר שלי הביא לי כתבה שהופיעה בעיתון "הארץ" במוסף הכלכלי ביום שישי - מיליארדר יהודי שהיה עם תאצ'ר היה עם תאצ'ר והוא אומר שביבי אינו תאצ'ריסט.

משה גפני: תאצ'ר עסקה באמת בנושא הזה של מה שאנחנו קוראים היום – השיטה שהיא יצרה אותה.

משה גפני: היא לא גרמה לכך שבבריטניה יהיה מצב של התמוטטות כללית וידאגו רק לעשירים.

משה גפני: מדיניות שר האוצר, ואנחנו רואים את זה לאורך כל הדרך – האמירה הזו של להוציא אנשים ממעגל האבטלה, ולהביא אותם לתעסוקה, היא מדיניות שקרית.

משה גפני: היא איננה נכונה.

משה גפני: אין כוונה כזו.

משה גפני: יש כוונה לסייע למי שהוא עשיר, ועשיר מאד.

משה גפני: אין כוונה לסייע – לא לעסקים הקטנים ולא למעמד הביניים, ודאי לא לשכבות החלשות.

משה גפני: נושא הקצבאות אינו נושא לדיון כאן, אבל אותו מאמר, באותו ראיון טען אותו אדם שכך נהגה תאצ'ר.

משה גפני: אני מדבר על העסקים הקטנים, שבהם השאלה היא אחת ויחידה - -

יעקב ליצמן: זו אחת הסיבות, ואתה לא מציין את זה, שתאצ'ר הלכה בסוף, בעקבות זה.

משה גפני: כן, אבל אנחנו מדינה משונה.

משה גפני: מסוגל שר אוצר, שהרס את המדינה מבחינה כלכלית, להיות, בסופו של דבר, ראש ממשלה.

נסים דהן: רק בליכוד זה יכול להיות.

משה גפני: זה היה קורה בבריטניה?

משה גפני: הליכוד לא היה עובר את אחוז החסימה.

יעקב ליצמן: רבותיי, אנחנו לא מתעסקים בליכוד.

משה גפני: הנושא הוא אינו הצעת חוק כזו או אחרת, שנגייס לה או לא נגייס 51 חברי כנסת.

משה גפני: יכול להיות שנצליח, סביר להניח – שלא.

משה גפני: כמו שלא הצלחנו עד היום.

משה גפני: לא הצלחנו להעביר חקיקה שקיימת ברוב מדינות המערב.

משה גפני: הסיבה היא פשוטה: אנחנו מכירים את עבודת הכנסת.

משה גפני: אנחנו נגיש הצעת חוק, יבואו פקידי האוצר ויתנגדו לה, מכיוון שהמדיניות היא לא כזו.

משה גפני: אם לא יהיה שינוי במדיניות.

משה גפני: כיוון שנכנס שר התמ"ת, אהוד אולמרט, שידוע הוא יודע לנהל מאבקים – אני פונה אליו ואני מבקש, אדוני השר, אם אתה יכול להביא הצעת חוק ממשלתית, שתחייב את משרדי הממשלה שכאשר יוצאים למכרז הוא יפוצל, באחוז מסוים, בין העסקים הקטנים.

משה גפני: שהממשלה תביא הצעת חוק, דהיינו – שהמשרד שלך יזום חקיקה שאכן תיישם את מדיניותו של שר האוצר, כפי שהוא אומר, לעודד אנשים לעזוב את המצב שבו הם לא עובדים, ולעבור לתעסוקה.

משה גפני: אני, למשל, כשאי מובטל - אני לא יכול להיות בבת אחת מנהל בנק.

משה גפני: אני יכול לפתוח מפעל קטן.

משה גפני: לכן אני סבור שאתה, בתפקיד שלך היום, תביא הצעת חוק ממשלתית.

משה גפני: גם לא נראה לי שאתה חושש כל כך משר האוצר.

משה גפני: תביא הצעת חוק ממשלתית שאכן תעזור לעסקים הקטנים ותוכיח שהמדיניות של ממשלת ישראל לעודד תעסוקה היא נכונה, והיא לא מהשפה ולחוץ כדי לעזור רק למיליארדרים.

ליאור לוין: ועדה נכבדה, אני מנכ"ל חברת יעקב לוין ובניו,בע"מ.

ליאור לוין: אנחנו מייצרים מינרלים ממחצבים.

ליאור לוין: עסק קטן במדינת ישראל, המעסיק 10 עובדים.

ליאור לוין: חשוב היה לי להיות היום פה, כדי שאתם תכירו מה זה עסק קטן במדינת ישראל, דרכי.

ליאור לוין: אני פונה פה למר אהוד אולמרט למנות מישהו ממשרדו שיתעסק באופן ישיר - -

יעקב ליצמן: הוא לבד מטפל.

ליאור לוין: הוא לא יכול לבד.

ליאור לוין: אני קורא לו למנות מישהו שיטפל באופן ישיר בעסקים קטנים.

ליאור לוין: רוחמה אברהם עשתה את זה מצוין, פה, בוועדה.

ליאור לוין: גם לכם, בוועדה, חייב להיות מישהו שיטפל בנושא.

יעקב ליצמן: יש חבר כנסת מסוים שלא אנקוב בשמו שאני מייעד לו את התפקיד, אבל לא אודיע כרגע, היות ולא עשיתי בכלל דיון על ועדות משנה, בגלל קוצר הזמן, אך נעשה את זה בקרוב, ממש.

ליאור לוין: צריך שיהיה לנו, בעלי העסקים הקטנים, איש שאליו נוכל לפנות באופן ישיר, כדי שהוא ייצג אותנו.

יעקב ליצמן: יהיה לכם.

ליאור לוין: בעיה שלא עלתה פה בכלל לדיון היא בעיית היצוא.

ליאור לוין: עסקים קטנים במדינת ישראל כמעט ולא מייצאים.

ליאור לוין: יצוא זה היום אחד הדברים החשובים, אולי ה-דבר שכלכלת ישראל צריכה לעסוק בו.

ליאור לוין: היתה קרן, שנקראה "קרן לעידוד שיווק הייצוא".

ליאור לוין: העלמתם אותה.

ליאור לוין: אני קורא לכם להחזיר אותה.

ליאור לוין: הקרן הזו אפשרה לעסק קטן סכום של כסף כדי לפתח יצוא.

ליאור לוין: הלוואות או מענק ישיר כדי לפתח יצוא.

יעקב ליצמן: מתי נעלמה הקרן הזו?

רוחמה אברהם-בלילא: לפני שנתיים וחצי.

משה גפני: מי היה אז שר האוצר.

קריאות: - -

ליאור לוין: קרן כזו תעזור גם למפעל כמו שלי לפתח נישות ליצוא.

יעקב וירז'בינסקי: כבוד השר, כבוד היושב ראש- אני רוצה להוסיף עוד שתי נקודות, מבלי לחזור על מה שנאמר.

יעקב וירז'בינסקי: אני רוצה לציין דבר אחד: כל מה שנאמר פה זה לא הטבות למגזר הזה, אלא זה פשוט – תיקון אפליות.

יעקב וירז'בינסקי: צריך לשים לב לזה.

יעקב וירז'בינסקי: דובר פה על גיסו של 51 חברי כנסת, וכו'.

יעקב וירז'בינסקי: אני רוצה להעלות מהזיכרון – עסקים קטנים ובינוניים הם בדרך כלל עסקים משפחתיים, אבל, לפני מספר שנים, - - מיסו עליו חוק בכנסת, בני זוג בעסק משותף.

יעקב וירז'בינסקי: פיצול הכנסות עם חישוב מס לאותה משפחה.

יעקב וירז'בינסקי: גיסו כבר 51 חברי כנסת.

יעקב וירז'בינסקי: היום עושים רפורמה, ומתעלמים עוד פעם מאותו נושא.

אבשלום וילן: עצרו את זה בחוק ההסדרים, ויצרו פשרה רקובה.

יעקב וירז'בינסקי: - - אי אפשר להתעלם ולשכוח שכבר גייסו 51 חברי כנסת.

יעקב וירז'בינסקי: אני חושב שזה חשוב מאד לאותו מגזר, אם באמת רוצים לעודד - -

יעקב ליצמן: זה אחד הדברים האבסורדים שיש בחוק ההסדרים, כי, למשל – כל חבר כנסת שרוצה להגיש הצעת חוק, צריך להעביר 4 קריאות.

יעקב ליצמן: באה הממשלה ובשורה אחת בחוק ההסדרים מבטלת או מקפיאה.

יעקב ליצמן: בינתיים, מבחינתה, מספיקה לה קריאה אחת.

אהוד רצאבי: יש לנו את הרפורמה במסים שצריכה להגיע לשולחן שלנו בזמן הקרוב.

אהוד רצאבי: אנחנו יכולים להגיד לממשלה שיש לנו תנאים לשיתוף פעולה.

אהוד אולמרט: קודם כל, אני מאד מודה לוועדה שראתה לנכון לקיים דיון מיוחד בוועדה, ביום הזה, שהוא יום העסקים הקטנים.

אהוד אולמרט: אני חייב לומר שלאורך כל הדרך בשנתיים האחרונות מאז אני בתפקידי, גיליתי אוזן קשבת בוועדת הכספים לנושא של העסקים הקטנים.

אהוד אולמרט: נדמה לי שיש גם תחושה, שלפחות בקרב חברי הוועדה יש הבנה שעסקים קטנים הם, באמת, מנוע צמיחה משמעותי שחייבים לטפח.

אהוד אולמרט: אני רוצה בהערת ביניים לומר שאני לא מציע, ואני לא חושב שזה יהיה נכון להציג עסקים קטנים בעימות מול עסקים גדולים.

אהוד אולמרט: לעסקים גדולים יש חשיבות, יש להם את היתרונות שלהם.

אהוד אולמרט: הם גורם שיוצר תעסוקה ומייצר סביבו כל מיני עסקים שקרויים עסקים קטנים, שבנויים על מתן השירותים לעסק אחד גדול.

אהוד אולמרט: כך, שהרצון שלנו וההבנה שלנו הם שעסקים קטנים הם מנוע צמיחה מרכזי שצריך לסייע בידו- הם לא מתוך ניסיון להמעיט מחשיבותם את העסקים.

אהוד אולמרט: אני דווקא רוצה להתחיל מהצעת החלטה שאולי תיתן ביטוי לחלק מהדברים שהועלו גם כאן ובכוונתנו להגשים אותם בזמן הקרוב.

אהוד אולמרט: יצאה מכאן סגנית השר רוחמה אברהם, וודאי היא תכף תחזור.

אהוד אולמרט: היא היתה הגורם שמהיום הראשון של עבודת הכנסת שמה לה למטרה להפוך את נושא העסקים הקטנים לאחד ממוקדי הפעילות שלה.

אהוד אולמרט: היא מונתה ליושבת ראש ועדת המשנה של ועדת הכספים, ובתוקף תפקידה ויוזמתה היא לא הניחה לנושאים האלה לרדת מהתודעה, גם של הכנסת, בכלל, וגם שלנו במשרד, וגם של ועדת הכספים.

אהוד אולמרט: היתה לה תרומה חשובה מאד.

אהוד אולמרט: היא נמצאת כאן לא מתוקף תפקידה כסגנית שר הפנים אלא מתוך המחויבות שהיא מרגישה לנושא הזה.

אהוד אולמרט: הצעת ההחלטה שאני מתכוון להביא לממשלה, תאמר את הדברים הבאים: להנחות את שרי התעשייה, המסחר, התעסוקה והאוצר, לייסד חברה ממשלתית ללא כוונת רווח לשם עידוד העסקים הקטנים והבינוניים בישראל, במקומה של עמותת הרשות לעסקים קטנים ובינוניים, כפי שהיא קיימת היום.

אהוד אולמרט: כלומר, ב- 1993 החליטה הממשלה לפעול לעידוד העסקים הקטנים באמצעות העמותה לעסקים קטנים, כפי שהיא קיימת וכפי שהיא פועלת, במידה לא מבוטלת של הצלחה.

אהוד אולמרט: יחד עם זה, אז הממשלה אמרה שממשלת ישראל רואה בקידומם של העסקים הקטנים יעד מועדף, והגיע לכדי החלטה כי חשוב וראוי שהגוף שירכז את הפעילות הממשלתית בתחום העסקים הקטנים והבינוניים הוא העמותה.

אהוד אולמרט: המטרות של החברה- הגענו למסקנה שהגשמת המטרות האלה שהיו בבסיס הקמתה של העמותה, של הרשות לעסקים קטנים, שהיום עומד בראשותה שמואל רוזנמן.

אהוד אולמרט: את המשימות הללו ניתן יהיה לבצע נכון יותר באמצעות חברה ממשלתית ללא כוונת רווח, שמטרותיה ותפקידיה יהיו כדלקמן: ריכוז הטיפול הכולל בעסקים הקטנים והבינוניים בישראל, בידי גורם ביצוע ציבורי אחד, אשר יפעל, כמובן, בשיתוף פעולה עם כל הגורמים, יצירת צמיחה כלכלית מתחדשת במשק הישראלי באמצעות העסקים הקטנים והבינוניים, יצירת מקומות עבודה חלופיים במגזר העסקי באמצעות עסקים קטנים ובינוניים, פיתוח המגזר העסקי תוך ניצול והרחבה של התשתית היזמית של המדינה.

אהוד אולמרט: וכמובן – הגברת התחרות במשק.

אהוד אולמרט: כמו כן תוקם ועדת שרים לענייני העסקים הקטנים והבינוניים שחברים יהיו בה - שר התמ"ת, כיושב ראש, שר האוצר, שר המשפטים, שר הפנים ושר הבריאות.

אהוד אולמרט: דבר נוסף שעונה לבקשה של, ליאור לוין מחברת יעקבי – להורות לשר התעשייה, המסחר והתעסוקה למנות במסגרת משרדו נציג לענייני סחר ועסקים קטנים ובינוניים בישראל.

אהוד אולמרט: אחרי זה, במסגרת הצעת החוק, אומר מה יהיה פירוט התפקידים.

אהוד אולמרט: וזה מופיע גם כאן: "לקבוע כי תחול חובת התייעצות עם הנציב בכל התקנת תקנה על ידי שר משרי הממשלה ובכל הוראה מנהלית הנובעת מכוח כל דין, לרבות חקיקת משנה, אשר יש בהן להשפיע על העסקים הקטנים והבינוניים, וכי, אם יסבור שר התעשייה, המסחר והתעסוקה לפי המלצת הנציב כי התקנה או ההוראה המנהלית פוגעות בעסקים הקטנים או הבינוניים באופן העולה על הנדרש, הוא יהיה מוסמך להביא את הסוגיה להכרעת ועדת השרים לענייני העסקים הקטנים והבינוניים.

אהוד אולמרט: להורות למשרדי הממשלה לבצע סריקה של כל חקיקות המשנה שבתחום אחריותה אשר יש בהם כדי להשפיע על העסקים הקטנים והבינוניים, ולהעביר לידיעת הנציב הודעה על ממצאיהם בתום הסריקה.

אהוד אולמרט: אם יסבור שר התעשיה.

אהוד אולמרט: ..

אהוד אולמרט: כי יש איזושהי תקנה קיימת שפוגעת.

אהוד אולמרט: ..

אהוד אולמרט: הוא יהיה מוסמך לפעול לביטולה באמצעות ועדת השרים שתוקם בממשלה".

אהוד אולמרט: אז זה, קודם כל - הגדרת ההחלטה לגבי מדיניות הממשלה בנושא.

נסים דהן: יש לו"ז, אדוני?

אהוד אולמרט: בשבועות האלה אנחנו מתכוונים להביא את זה לממשלה.

אהוד אולמרט: במקביל, אנחנו מתכוננים להכין טיוטה של הצעת חוק, שמטרותיו תהיינה המטרות שאני הצבעתי עליהן.

אהוד אולמרט: קודם לכן, למען הגשמת המטרות – כל הפעולות, המענקים, ההלוואות, הפטורים, ההנחות וההקלות יוגדרו בחוק.

אהוד אולמרט: כלומר, כל הזכאויות יעוגנו בהוראת חוק.

אהוד אולמרט: הם לא יהיו משהו שעשוי להשתנות אלא יעוגנו בצורה יותר משמעותית.

אהוד אולמרט: תוקם החברה הממשלתית, זה חלק מהוראת החוק.

אהוד אולמרט: יש פה הגדרות של המוסדות, של העסקים הזעירים, וכדומה – מה זה עסק קטן, ומה זה עסק בינוני.

אהוד אולמרט: כששמעתי את דבריו של חבר הכנסת גפני השתכנעתי שקיים דבר כמו טלפתיה - ירדתי לעומק כוונותיו של חבר הכנסת גפני, ובזמן הקצר שהוא דיבר גם העלינו את זה על הצעת חוק.

אהוד אולמרט: אנחנו עומדים בסעיף 6: השר יקבע בתקנות כללים להקצאה של 15% מכלל ההתקשרויות עליהן חל חוק חובת המכרזים, לרכישות מעסקים קטנים.

אהוד אולמרט: כלומר, הכוונה היא לתת בחוק עדיפות.

אהוד אולמרט: כמובן שצריכים גם לזה לקבוע גבולות, כי דבר שהוא לא סביר הוא גם לא ישים ולא מעשי, ועוד – 15% מכלל ההתקשרויות שחל עליהן חוק חובת המכרזים, שזה התקשרויות בהיקפים של מיליארדים רבים – יהיו לרכישות מעסקים קטנים.

נסים דהן: גם של משרדי ממשלה וגם רשויות מקומיות?

אהוד אולמרט: כל מה שחוק חובת המכרזים חל עליו, וכפי שאתה יודע: כל הרכישות הממשלתיות בעניין של הרשויות המקומיות, חל עליהן חוק חובת המכרזים.

אהוד אולמרט: אנחנו גם נקבע את הכלים הבאים, וזה חוזר שוב לעניין של - - : תוקם קרן לפיתוח, סיוע בהקמה והרחבה לעסק הקטן, הקרן להון חוזר – סיוע לעסק קטן הנמצא במצוקה תזרימית או הזקוק לסיוע במטרה להרחיב את פעילותו.

אהוד אולמרט: הקרן הזו קיימת היום והיא היתה בהיקף של 500 מיליון שקל.

אהוד אולמרט: היא נתנה הרבה מאד הלוואות, גם להרחבת פעילות וגם לסיוע במצוקה תזרימית.

אהוד אולמרט: הקרן להלוואות מיקרו – מתן הלוואות עד 30 אלף שקל - הקרן תסייע לעסק הקטן המשווק לשוק העולמי, שמחזורו אינו עולה על 100 מיליון שקל, או בכניסה לשווקים חדשים.

אהוד אולמרט: כלומר, זה בעצם כלי שבא לסייע לעסקים קטנים להגביר את הייצוא שלו.

אהוד אולמרט: כמובן שאנחנו מדברים בגבולות הגודל הסבירים לעסקים כאלה.

אבשלום וילן: אין שום גוף או ועדה שמטפלים בעסקים של עד 100 מיליון, לעזור להם לייצא?

אבשלום וילן: במכון הייצוא אין גוף שמטפל?

אהוד אולמרט: יש, אבל אנחנו רוצים למקד את זה ולעגן את המעמד שלהם בצורה שתבטיח את היציבות ואת ההמשכיות.

קריאה: לא בכלי מימוני.

קריאה: במכון הייצוא קיים סיוע אבל לא בכלי מימוני.

אהוד אולמרט: השר, כמובן – באישור ועדת הכספים של הכנסת, יקבע כללים לעניין גיוס מקורות מימון חוץ ממשלתיים לקרנות האמורות.

אהוד אולמרט: יש עניין נוסף שהוא מאד חשוב.

אהוד אולמרט: הבעיה בניהול עסק קטן, בהבדל מעסק גדול, אז קודם כל, יכול להיות שהעסק הגדול צמח מקטן, אבל הוא כבר גדול.

אהוד אולמרט: אז סוג הבעיות שהוא מתמודד אתן הוא אחר.

אהוד אולמרט: בדרך כלל מדובר באנשים שצברו מספיק ניסיון בניהול פיננסי, בשיווק, ביצירת קשרים בחוץ לארץ, וכדומה.

אהוד אולמרט: לפעמים אנשים באים – וזה, הרי, המקרה השכיח שאנחנו נתקלים בו יום יום - זה אנשים עם רעיון מצוין שיש לו התכנות עסקית, אבל אין להם שום ניסיון בניהול העניין הזה.

אהוד אולמרט: פה, הבעיה היא לא רק במתן הכלים הפיננסים ויצירת הכלים האלה, אלא גם בחונכות נכונה לאנשים האלה, ללמוד איך לנהל את העסק.

אהוד אולמרט: הרשות תקים מערך ארצי לחונכות, ליווי וייעוץ לשיפור מיומנויות לעסקים, הניתנים בתחומים אלה, יזמות והקמת עסק, ניהול ותפעול העסק, תקצוב ופיתוח טכנולוגי, וכל תחום אחר שיאושר על ידי הנהלת הרשות, באישור השר.

אהוד אולמרט: אני חושב שזה נדבך מאד חשוב.

אהוד אולמרט: גם היום הוא מקוים, באמצעות סניפי מט"י – המרכזים לטיפוח יזמות.

אהוד אולמרט: גם העניין הזה יעוגן במסגרת החוק ויקבל מימד של קביעות, שהוא מאד חשוב לעניין.

משה גפני: מתי אתם אמורים להפיץ את הצעת החוק?

אהוד אולמרט: בימים הקרובים.

אהוד אולמרט: הלאה: נציב הסחר לעסקים קטנים – השר ימנה את נציב הסחר לעסקים קטנים בכל הנוגע לייזומו של החוק.

אהוד אולמרט: תקופת פעולתו של הנציב תהיה חמש שנים והוא יהיה רשאי להתמנות לתקופת כהונה נוספת משרדי הממשלה, גופים ציבוריים וגופים נתמכים יספקו לנציב נתונים ופרטים רלבנטיים לנושאי יכולות, ככל שיידרשו על ידו, על פי שיקול דעתו.

אהוד אולמרט: הנציב יגבש הצעות חקיקה ממשלתיות לפיהן ייהנו העסקים הקטנים ממעמד מועדף בחקיקה כלכלית ופיסקלית, לרבות קבלת שיעורי הטבות הניתנים לפי כל דין, פטורים, הנחות והטבות אחרות במיסוי, ביטוח לאומי וארנונה, שיקול ייחודי, גמיש ומהיר בכל הנדרש להשגת רישוי הנדרש לשם פעילות העסק הקטן ביחס להליך הרישוי הרגיל, ואף תנאים ותקופות מיוחדות להשגת מימון ממשלתי ופרטי הניתן לעסקים.

אהוד אולמרט: כל הצעת חוק ממשלתית חדשה בתחום הכלכלי תוגש רק לאחר שהמשרד הרלבנטי תיאם עם הנציב את תחולתה והשפעתה על עסקים קטנים.

אהוד אולמרט: בתזכיר ההצעה תצוין מידת ההשפעה על עסקים קטנים.

אהוד אולמרט: הצעת החוק הזו, כפי שאתם רואים - היא טיוטה מוכנה.

אהוד אולמרט: הכרזתי עליה עכשיו בפומבי, ובימים הקרובים אני מתכוון להפיץ את ההצעה כתזכיר בין משרדי הממשלה השונים.

אהוד אולמרט: לאחר שנקבל את ההערות נביא את זה להצעת ועדת השרים לחקיקה ולאחר מכן אני מקווה – כהצעת חוק לקריאה ראשונה במליאת הכנסת.

אהוד אולמרט: אני רוצה לומר שאכן, נושא העסקים הקטנים הוא נושא חשוב מאד.

אהוד אולמרט: המשקל שיש לו היום בסדרי העדיפויות הממשלתיים לא משקף, לפי הבנתנו, את מידת החשיבות שיש לו ואת התרומה הפוטנציאלית שיכולה להיות לו לחיזוק צמיחה בכלכלה הישראלית ולמתן מענה מאד משמעותי לנשא התעסוקה.

אהוד אולמרט: אני רוצה לציין שמטבע הדברים, העסקים הקטנים הם בדרך כלל יותר פגיעים במצבים של משבר.

אהוד אולמרט: מה שקרה בשנים האחרונות, כתוצאה מהמיתון שהיה בין השנים 2000 ו- 2004 – אלפי עסקים קטנים נפגעו, והם היו הראשונים שבמצבי משבר גם נסגרים ופולטים את העובדים שלהם לציבור הגדול של מובטלים.

אהוד אולמרט: לכן אנחנו עושים עכשיו מאמץ להתמודד עם הבעיה הזו.

אהוד אולמרט: הצעות החוק, והצעת המחליטים שאביא לממשלה משקפים את החשיבות שאנחנו חושבים שצריך לייחס לתחום הזה של עסקים קטנים.

אהוד אולמרט: אני רוצה להוסיף שמאז שאני מכהן בתפקידי מיניתי לרשות שלושה מינויים מרכזיים: ד"ר שמואל רוזנמן, עמירם בוקשפן ולילך נחמיה, כשהאוריינטציה הכללית שהם הונחו לפעול על פיה היא אוריינטציה יזמית, עם פריסה מאד רחבה של שירותים שהרשות נותנת, גם לאוכלוסיות שהן לא אוכלוסיות מסורתיות בתחום של ניהול עסקים.

אהוד אולמרט: יכולנו לעשות לכם מצגת, אני לא יודע אם הזמן מאפשר את זה, על הפעילות המאד מבורכת של הרשת לפיתוח עסקים בתחום של האוכלוסייה עם צרכים מיוחדים, שנעשים עניין הזה דברים יוצאים מן הכלל ונוגעים ללב מבחינת היכולת שלהם להכניס לתוך מעגל התעסוקה ומעגל השיקום אנשים הם בכלל לא מיועדים במתכונת הרגילה להיות חלק משוק העבודה, ופה, הגישה הלא קונבנציונלית של הרשות, כפי שהיא מתפקדת היום, יצרה קרקע לפעילות מן הסוג הזה, שאנחנו מאד מעריכים אותה.

אהוד אולמרט: לפי דעתי, הקמת החברה במתכונת שבה הסברתי, עם הכלים הפיננסיים שיעמדו לרשותה, תאפשר לנו ללכת לאתגרים של עסקים קטנים, כפי שאנחנו חושים שהם צריכים להיות במדינה שלנו.

יעקב ליצמן: אני מודה לשר על ההצעות.

יעקב ליצמן: אתן לעוד שני דוברים את זכות הדיבור.

רוחמה אברהם-בלילא: זה המקום לציין שבגוש קטיף יש כמעט מאתיים בעלי עסקים שכרגע חשים שאין להם כל מענה לגבי הנושא של עזיבתם את המקום.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מוכרחה לציין שבמסגרת הדיונים שהיו לנו כאן, בוועדת הכספים, בחוק פינוי-פיצוי, עלה הנושא הזה על סדר היום.

רוחמה אברהם-בלילא: היתה לי הבטחה אישית, הן מראש אגף התקציבים, קובי הבר, יחד עם מנכ"ל משרד ראש הממשלה, אילן כהן, להקים קרן על מנת שתספק לכם הלוואות עד כמעט דרג של מענקים, על מנת שתוכלו לפתח ולהקים את עסקכם מחדש.

קריאה: מתי?

רוחמה אברהם-בלילא: אני מניחה שבשבועיים הקרובים זה יגיע לידי סיכום.

רענן דינור: מה שקורה לגבי עסקים בגוש קטיף – אנחנו הקמנו מרכז, שכבר ממוקם באשקלון, שחלק ממנו הוא טיפול בעסקים בגוש קטיף.

רענן דינור: הוקצה תקציב מיוחד לשם כך, בהיקף של 11 מיליון שקלים.

רענן דינור: המרכז הזה החל לפעול אתמול, ב- 20.6.

רענן דינור: כל תחום העסקים בגוש קטיף – הנושא הראשון שהמערכת התחילה לטפל בו, ונציגי מט"י היו הראשונים שהסתובבו בקרב מתיישבי גוש קטיף ועשו רישום מדויק, הן של בעלי העסקים הקיימים, והן של אלה שמעונינים ביזמה עסקית, לאחר שיתפנו מגוש קטיף.

רענן דינור: מה שעדיין אין לו מענה זה עניין המענקים של עסקים קטנים.

רענן דינור: אנחנו שלושה.

רענן דינור: אנחנו לא חושבים במונחים של מענקים, אנחנו עובדים על פי החוק.

רענן דינור: מרכז הטיפול באשקלון נותן מענה מרוכז לעסקים בגוש קטיף, ולאלה שמעונינים לפתוח עסק כקריירה חדשה.

רונן בן שבו: אני הבעלים של חברת "היפו-תעשיות ושיווק" מבית שאן.

רונן בן שבו: אנחנו חברת שיווק זו שנה שניה.

רונן בן שבו: אנחנו מוגדרים כעסק קטן.

רונן בן שבו: קיבלנו סיוע מאד מקיף ממט"י, גם כספי, גם ליווי וגם הדרכה.

רונן בן שבו: אני, באופן אישי, באתי מעולם התקשורת.

רונן בן שבו: קצת לגבי הבעיות שאני נתקלתי בהן, בהקמת עסק קטן.

רונן בן שבו: נושא המיסוי - נושא הארנונה, נושא של מס הכנסה, נושא של עלות החזקת העובדים, מע"מ.

רונן בן שבו: נכון שמע"מ זה כסף שאנחנו מקבלים, כאשר אנחנו מבצעים מכירה, וצריך להעביר אותו למדינה.

רונן בן שבו: אבל יש פה איזה שהם פערי זמן שבהם אנחנו צריכים לממן את המע"מ עבור המדינה.

רונן בן שבו: כלומר - -

יעקב ליצמן: לכל אחד.

רונן בן שבו: נכון.

רונן בן שבו: אני, כעסק קטן – קשה לי מאד לקחת היום כסף שקיבלתי, על הנייר, ולהעביר אותו, כדי לתת תנאי אשראי של שוטף פלוס 90 ושוטף פלוס 120.

רונן בן שבו: ואם זה עסק בגדילה, שהתחיל מ- 100 אלף שקלים בחודש, והיום אנחנו כבר עומדים על 800 אלף שקלים בחודש, אז לקחת את זה, ולהכפיל ב- 17% ולהעביר למדינה, ולראות את זה רק אחרי 120 יום, זה תהליך מאד כבד ומאד קשה.

רונן בן שבו: דבר נוסף - עסק שמוגדר - קטן, זעיר, מיניאטורי – אפשר לעזור לו גם עם המע"מ.

רונן בן שבו: גביתי 100% - אולי - - להחזיר את ה- 100%.

רונן בן שבו: זו עזרה שיכולה לעזור.

יעקב ליצמן: יגידו לך – מה פתאום אתה?

יעקב ליצמן: כל אחד רוצה את זה.

רונן בן שבו: מי שמוגדר, ויעמוד בקריטריון של עסק זעיר - -

יעקב ליצמן: למה רק עסק זעיר?

יעקב ליצמן: אולי בתחום אחר גם?

רונן בן שבו: יכול להיות.

רונן בן שבו: אז אולי אפשר לדון בזה.

יעקב ליצמן: אתה מבין שזה לא דיון שנוגע פה, ברגע זה.

יעקב ליצמן: כל אחד רוצה את זה.

יוסי מנור: אני מייצג 9,000 בעלי עסקים קטנים - סוכני הביטוח בישראל.

יוסי מנור: אנחנו עומדים היום, אדוני השר, בפני יישום המלצות ועדת בכר שעומדות לחסל מגזר שלם של עצמאים, עסקים קטנים בישראל, על ידי אפשרות הכנסת הבנקים - -

יעקב ליצמן: אל תכניס לכאן את ועדת בכר.

יוסי מנור: אלה עסקים קטנים שמעולם לא נזקקו לשום דבר, לשום תרומה.

יוסי מנור: אנחנו לא נתלים על כתפי המדינה ולא נזקקים לכתפי המדינה, אבל אם העסקים שלנו ייסגרו, אדוני השר, 30 אלף משפחות יתווספו למעגל הבלתי מועסקים במדינת ישראל.

יוסי מנור: אני מבקש את ההתערבות שלכם למנוע את מה שהולך לקרות.

יעקב ליצמן: איך אתה יודע מה שהולך לקרות?

יוסי מנור: אנחנו מנחשים, כי יש הצעת חוק, אדוני.

יעקב ליצמן: אני בטוח שאתה טועה, הדיונים בוועדה עדיין לא נגמרו.

יעקב ליצמן: גם אני עדיין לא יודע מה שאני רוצה.

יעקב ליצמן: בזה סיימנו.

יעקב ליצמן: אני מודה לאדוני השר, לסגנית השר ולמנכ"ל ולכל המשתתפים.

יעקב ליצמן: אני בטוח שמתוך הצעות החוק של השר תהיה פריחה לעסקים קטנים.

יעקב ליצמן: אני מודה לכם, הישיבה נעולה.