ועדת הכספים, כנסת 16, פרוטוקול מספר , 2005-07-27 09:00

יעקב ליצמן: בוקר טוב רבותיי, אני פותח את הישיבה.

יעקב ליצמן: הסעיף הראשון שינוי תקציב לשנת 2005, נראה לי שאנחנו נעביר את זה פה אחד.

יעקב ליצמן: פנייה 248, 249, תקן שירותי הדת משרד ראש הממשלה, משרד האוצר.

יעקב ליצמן: מה שר האוצר רוצה , מה הוא מחפש בדת?

טמיר כהן: מדובר בתקן מתוך 12.5 תקנים שועדת הכספים אישרה להעברה לטובת יחידת שירותי הדת במשרד ראש הממשלה, מסתבר שפשוט נעשתה טעות סופר ומתוך 12.5 תקנים היו צריכים להעביר עוד תקן או שניים לטובת סגן חשב משרד האוצר.

יעקב ליצמן: אתה מתכוון להגיד שכל משרד האוצר זה – גדולה,

טמיר כהן: זה כסף,

יעקב ליצמן: נרשום את זה בפרוטוקול, כן,

טמיר כהן: ולכן צריך פשוט את אחד מהתקנים לתת למשרד האוצר, על מנת שיעידו חשב/סגן חשב לטובת העניין.

יעקב ליצמן: מי בעד 248, 249 ירים את ידו?

יעקב ליצמן: מי נגד?

יעקב ליצמן: אושר פה אחד.

יעקב ליצמן: מי עוד משרד האוצר?

טמיר כהן: משרד הקליטה, משרד הקליטה זה 230.

יעקב ליצמן: איזה פנייה?

יעקב ליצמן: 230, קליטת עלייה לשם מימון קורסים רופאים עולים משרד הבריאות, שכר לימוד לסטודנטים עולים, שכר למורים עולים אולפנים.

מאיר שפיגלר: אנחנו קיבלנו על פי הודעה של החשב הכללי ואגף התקציבים שבעים וחמישה אחוז מהעודפים המחויבים מלפני שנה, מסיבות שאגף התקציבים לא היה יכול לעשות את זה במהלך אחד, שם לנו את הכסף ברזרבה בתוך אחת התקנות, אנחנו עכשיו מפזרים את זה, זה התחייבות חתומות כדת וכדין על ידי חשב המשרד ומנכ"לית, לפעולות מתוכננות עם משרד הבריאות.

יעקב ליצמן: מי בעד 230 ירים את ידו?

יעקב ליצמן: מי נגד?

יעקב ליצמן: אושר פה אחד.

יעקב ליצמן: אני מצביע על רביזיה 201 של חבר הכנסת ליצמן, אני הגשתי את זה.

יעקב ליצמן: של משרד הביטחון פנים, 201, מי בעד הרביזיה, ירים את ידו, מי נגד?

יעקב ליצמן: אושרה הרביזיה.

יעקב ליצמן: מי בעד העברה 201 ירים את ידו, מי נגד?

יעקב ליצמן: אושר.

יעקב ליצמן: ביטחון פנים, 217, 218, ענפי המשק, לא היית, אם מזמינים אתכם, אני אעשה סנקציות שמתי שיקראו לכם ולא תהיו, נדחה את זה בחודש ימים, אז תדעו לבוא.

יעקב ליצמן: זה לא בסדר,

דניאל טופז: זה לבחירתך אם אתה רוצה להעלות את זה או לא,

יעקב ליצמן: אני הזמנתי אתכם, אני אעשה את זה.

יעקב ליצמן: זה אומר שאני רחום קצת.

יעקב ליצמן: בפעם הבאה אני אומר מיד, כל מי שלא יהיה, אני אדחה את זה בחודש ימים.

דניאל טופז: הפנייה עוסקת בתגבור תקציב וכוח אדם ברשות –

יעקב ליצמן: מה זה שייך, לאוכלוסייה לא יהודית?

דניאל טופז: בין היתר אנחנו מתקצבים תקן אחד לקליטת עובד באוכלוסיית מיעוטים,

יעקב ליצמן: מיעוטים, החרדים גם מיעוטים,

דניאל טופז: החרדים גם מיעוטים אבל החלטת הממשלה מגדירה מיעוטים את האוכלוסייה הלא יהודית, יש החלטה כזאת שאומרת שאם איזה שהיא יחידה קולטת עובד, מהאוכלוסייה הלא יהודית אז נותנים לו תקן.

יעקב ליצמן: מי בעד 217, 218, ירים את ידו, אושר פה אחד.

יעקב ליצמן: מי בעד הצעה 0.6 ירים את ידו, מי נגד?

יעקב ליצמן: אושר.

יעקב ליצמן: הצעת תקנות ניירות ערך (אגרה שנתית) (הוראת שעה) התשס"ג – 2002 (תיקון),התשס"ה –2005.

דניאל רימון: בנוסח שמצוי לפניכם זה כתוב בהיר, לאחר אישור משרד המשפטים על הנוסח, עכשיו כתוב הצעת תקנות ניירות ערך, תשס"ה 2005.

משה טרי: בוקר טוב, כפי שהבטחתי ואמרתי לך כבר השנה השנייה או השלישית לפחות, אנחנו מורידים והנה אנחנו כאן שוב ואנחנו מורידים ואני לא יודע אם זה חזיון נפרץ אבל זה מה שאנחנו עושים.

יעקב ליצמן: כמה אתם מורידים?

משה טרי: חמש עשרה אחוז,

יעקב ליצמן: חמש עשרה אחוז?

יעקב ליצמן: סימן שאפשר להוריד עשרים וחמש,

משה טרי: אפשר להוריד גם חמישים, אפשר להוריד הכול.

יעקב ליצמן: אני יודע בדרך כלל כשעושים קיצוץ במיסים על אחוז, חצי אחוז מע"מ יוריד יותר, הם מפחדים, אנחנו יודעים את זה.

משה טרי: אני רוצה להגיד לך שפונקציית המטרה של רשות ניירות ערך זה לא למכסם רווח, זה לא המטרה שלנו, המטרה שלנו היא באמת לתת את מכסימום השירותים שאנחנו יכולים לתת, וכשהפעילות גדלה ויש לנו עודף, זה מה שאנחנו עושים , את הדברים האלה אני חושב שככה צריך להיות.

יעקב ליצמן: יש מישהו שרוצה להעיר, שרוצה להעלות?

מיקי ציבייר: אני רוצה להגיד משהו שאני חייב להזכיר אותו, בדיון לפני שלוש שנים, אין לנו התנגדות,

יעקב ליצמן: שלוש שנים, לא בתקופתי,

מיקי ציבייר: בתקופתך, נקבע בין חברי הכנסת לבין הרשות שמדי תקופה יעשו דיון מחדש בשיטה של קביעת עמלות מקרנות הפנסיה.

יעקב ליצמן: מה מפריע לך?

מיקי ציבייר: יש שם שיטה שקשורה בפעילות, ביצירות השוטפות היומיות מהקרנות,

יעקב ליצמן: הבטחנו?

מיקי ציבייר: הבטחתם,

יעקב ליצמן: ולא קיימנו,

מיקי ציבייר: לא קיימתם, אנחנו מצפים כן לקיום וקיצור, יש לנו שיטה שקובעת בדיקה על פני חודש.

יעקב ליצמן: נשמע מה הוא אומר, הוא רוצה שינוי – דוד לביא צריך להזכיר שבאותה תקופה נקבע שינוי במנגנון קביעת האגרות באופן שהקל בצורה מאוד, מאוד משמעותית את נטל האגרה.

יעקב ליצמן: הוא טוען בצדק, אני מניח שמה שהוא אומר זה נכון, שהבטיחו דיון מחדש, על כל הנושא.

משה טרי: אבל אתה שומע מה שהוא אומר?

דוד לביא: צריך לזכור שהמנגנון שהיה קבוע-

יעקב ליצמן: הדיון היה צריך להיות, לא משנה מה שאני צריך לזכור, דיון היה צריך להתקיים, הובטח לו לא הובטח לו לקבל את מה שהוא מבקש, אבל דיון בטח היה צריך להיות.

יעקב ליצמן: אז תקיימו את הדיון הזה, אחר כך תבואו אלינו אם יהיה שינוי או לא.

משה טרי: טוב,

יעקב ליצמן: מי בעד הצעת תקנות ניירות ערך, אגרת שנתית, הכותרת החוק?

יעקב ליצמן: שרה פריש הכותרת תהיה הצעת תקנות ניירות ערך,

יעקב ליצמן: תקנות ניירות ערך אגרה שנתית הוראת שעה תשס"ה – 2005 –

שרה פריש: זה נכון,

יעקב ליצמן: מי בעד, ירים את ידו, מי נגד, אושר פה אחד.

יעקב ליצמן: הצעת תקנות השקעות משותפות בנאמנות (דו"ח מיידי, דו"ח חודשי, דו"ח על החזקת יחידות ודו"ח על הצבעה באסיפה כללית) (תיקון), התשס"ה-2005.

יעקב ליצמן: לכל דוח יש אגרה?

משה טרי: לא,

דוד לביא: להיפך, הדוחות האלה נועדו להגן ולבסס את מערכת המגנה שהיא מערכת אלקטרונית שבזכותה מנהלי הקרנות כבר לא צריכים להדפיס את הדוחות על גבי נייר, אין בתקנות האלה כדי להשית עליהם עלויות נוספות, אלא להיפך, בזכות התקנות האלה נחסכות מהם הרבה עלויות הדפסה שהיו.

משה טרי: בכל הדיווח האלקטרוני, אין נייר, מה שהיה עד עכשיו, שחוק הדיווח האלקטרוני התקיים רק על החברות, עכשיו זה עובר לשלב הבא, לא יכלו לעשות הכול בבת אחת, עובר לקרנות הנאמנות וליועצים, עכשיו אלה הדברים שמונחים כאן לפניכם.

יעקב ליצמן: יש הערות?

דן אלון: כן, דן אלון, עורך דין מטעם איגוד קרנות הנאמנות.

דן אלון: ראשית אנחנו מבקשים לברך על היוזמה בתקנות, אנחנו חושבים שהמעבר למגנה, האחדת השיטה, הדיווח האלקטרוני, האחדת השיטה למול חברות ציבוריות, הוא דבר מתבקש, ובהחלט יפה שעה אחת קודם.

דן אלון: באשר לתקנות עצמן, התקנות מונחות בפני ועדת הכספים ומפורסמות בתוך אתר רשות ניירות ערך מזה כשנה וחצי, במהלך אותה שנה וחצי –

יעקב ליצמן: ועדת כספים, התקנות האלה?

דן אלון: כן,

יעקב ליצמן: התאריך הוא שניים ביוני,

דן אלון: נכון, אבל אני מדבר על כך שמזה כשנה וחצי הגרסה הראשונה של התקנות נולדה, מאז שהיא נולדה לפני שנה וחצי, קיימנו עם רשות ניירות ערך, עם הגברת שרה פריש ועם הנציגים מספר פגישות, הוחלפו מספר תכתובות בעניין, רשות ניירות ערך קיבלה חלק מההערות שלנו, ולאחרונה לפני כשבוע, עשרה ימים, הגשנו לרשות ניירות ערך מסמך נוסף, זאת משום שהתקנות כל הזמן שונו והתקדמו, הדברים התפתחו והיה צריך לעקוב אחריהם, הן מבחינתם והן מבחינתנו ונעשה כאן תהליך של למידה הדדי.

דן אלון: הנייר האחרון שמרכז את טענות איגוד קרנות הנאמנות, מונח בפניכם, הוא מחולק לכם כעת.

דן אלון: בעקבות הנייר הזה אנחנו מקווים שרשות ניירות ערך תיקח חלק מההערות, אנחנו רואים כרגע, בדקה זאת את התקנות.

דן אלון: אנחנו קבלנו זה עתה את הגרסה האחרונה של התקנות, בעקבות הנייר שנשלח לפני כשבועיים, לא היה בידינו סיפק לעבור עליהם, אנחנו מוכנים לעשות את זה כעת.

יעקב ליצמן: הנייר הזה שאני מדבר עליו?

דן אלון: בוודאי,

יעקב ליצמן: התאריך שלו כפי שאמרתי, זה שני ביוני,

נסים דהן: והם קיבלו את זה רק הבוקר,

שרה פריש: אנחנו חשבנו שבמהלך הדיון אנחנו נתייחס לכל הערה ונגיד אם אנחנו מקבלים.

יעקב ליצמן: לא, לא, רגע אחד גברתי, זה מה שאני מחזיק ביד , זה הדיון?

שרה פריש: זה הדיון,

יעקב ליצמן: את אומרת כאן שיש הערות שאת רוצה להכניס כרגע, בעקבות ההערות שלו, לתוך הדיון עכשיו, או.

יעקב ליצמן: קי.

יעקב ליצמן: , אז עכשיו מה הטענה אם ככה?

יעקב ליצמן: אתה רוצה לשמוע מה שהם רוצים, אתה לא צריך הקדמה כזאת, אפשר לגמור את זה במקום .

דן אלון: אני רק אומר אדוני, שבתקנות האלה נדרש דיון קצת יותר מאשר זבנג וגמרנו, משום שיש כאן מספר נושאים כבדים.

דן אלון: אם השיטה היא לעבור תקנה, תקנה , בואו נעבור תקנה תקנה ויש לנו את הנושאים.

דן אלון: אם אדוני מציע לעשות הקראה.

יעקב ליצמן: רק רגע, ברור שאם יש הערות על סעיף בתקנה, הרגע , הנה,

דן אלון: הרגע ?

דן אלון: אחד, אחד?

יעקב ליצמן: אחד, אחד,

נסים דהן: אדוני, תהיה הקראה?

יעקב ליצמן: לתקנות לא צריך הקראה , לא תהיה הקראה.

דן אלון: או.

דן אלון: קי.

דן אלון: אדוני, לצורך הנוחות אני מפנה את אדוני למסמך של איגוד קרנות הנאמנות מה11.7 שחולק כעת, מופנה לגברת שרה פריש שאנחנו גם שלחנו לאדוני, אני לא ראיתי אותו פשוט כעת.

יעקב ליצמן: יש לך את התקנות שהם הגישו?

דן אלון: כן, חלק כן,

יעקב ליצמן: שמה לאיזה סעיף רלבנטי ?

יעקב ליצמן: תגיד לי על מה אתה מדבר?

דן אלון: אדוני, ההערה הראשונה שלנו הייתה שבתקנות נקבעו מועדים, לעניינים שונים –

יעקב ליצמן: תגיד לי סעיף אדוני, אני נותן לך במה, אתה לא מנצל את זה, אתה צריך לבוא ולהגיד על מה אתה אומר, אני לא דן על הנייר שלך, אני דן על הנייר שלהם, אני צריך לראות מה הם כותבים ולהתייחס למה אתה מעיר.

שרה פריש: אני אעזור לו,

דן אלון: אני אשמח,

יעקב ליצמן: בסדר גמור, תגידי עמוד, סעיף, איפה,

שרה פריש: לתקנה אחת, הגדרות, הכנסנו הגדרה נוספת, בעמוד הראשון, הוספנו הגדרה למקורבים למנהל קרן, זה בעקבות טעות.

יעקב ליצמן: איפה זה?

שרה פריש: תיקון מספר 2, אז כתוב – כותרת השוליים היא הוספת תקנה אחת, הנוסח שאנחנו מציעים להוסיף הוא – מקורבים למנהל קרן, אדם השולט במנהל קרן, חברה בשליטה של אדם כאמור, דירקטור של מנהל קרן ועובד, או מועסק, זה לא כתוב, אנחנו מוסיפים, זה פשוט נשמט, או מועסק.

שרה פריש: זה יש לך , זה הנייר שקיבלת עכשיו בהגדרות.

בנימין אלון: מה שהיא מקריאה לא מופיע אצלנו,

יעקב ליצמן: חבר הכנסת בני אלון, מה שקרה שהיה להם הוראות, הם מודיעים את זה עכשיו, זה הכי טוב.

יעקב ליצמן: כן אדוני,

דן אלון: אני רק מבקש להסביר את הבלבול בינינו, גברת שרה פריש הקריאה כעת מלל מסוים שלא נמצא כעת בחומר,

יעקב ליצמן: זה ידוע,

דן אלון: אני מנסה פשוט לעקוב –

יעקב ליצמן: ברור שזה לא מופיע כאן והיא באה לקראת

יעקב ליצמן: כם מה שאתם ביקשתם, נכון?

יעקב ליצמן: זהו,

שרה פריש: מה שצריך להוסיף, או מועסק, שנשמט מההגדרה.

יעקב ליצמן: אני מציע שאם זה בהגדרה, תתני את זה לשגית היא תכניס את זה בתוך החוק.

יעקב ליצמן: מה עוד?

דן אלון: מוסכם, אין בעיה,

יעקב ליצמן: מה עוד?

דן אלון: תקנה שתיים,

שרה פריש: ההערה הבאה היא לתיקון מספר - זה בעמוד 4, כאן יש הערה של מנהלי קרנות, שאנחנו קיבלנו אותה רק בחלקה, אז דן יציג את זה.

יעקב ליצמן: אולי תסבירי את הסעיף ואז נשמע את ההערה שלו.

שרה פריש: התקנה מחייבת מנהל קרן, שקיבל דרישה לקנס אזרחי, להגיש דוח,

יעקב ליצמן: רק מי שקיבל קנס?

שרה פריש: דרישה, זה עוד לפני שהוא שילם, קיבל דרישה לתשלום מס, הוא צריך לדווח על כך ולפרסם את דבר הדרישה בעיתון.

שרה פריש: אנחנו קיבלנו את ההערה בחלקה, לא את כולה, אז אולי כדאי שדן יציג.

יעקב ליצמן: מה ביקשתם?

דן אלון: אנחנו ביקשנו להתחיל דרישת דיווח בשל הטלת קנס, רק אם הדרישה הזאת הפכה לדרישה חלוטה, שאין עליה עוד ערעור, ולא בעצם הגשת –

יעקב ליצמן: סתם בקשה,

דן אלון: כן,

יעקב ליצמן: או.קי.

יעקב ליצמן: , מה אתם אומרים?

שרה פריש: מה שאנחנו מציעים זה רק את הפרסום בעיתון לדרוש עד אשר יתברר אם הדרישה היא סופית או לא, כי מנהל קרן יכול להגיש ערעור, על דרישת יושב ראש הרשות.

יעקב ליצמן: את אומרת ככה, ליתרון אתם מסכימים שלא צריך, שלא צריך פרסום.

שרה פריש: לא, צריך פרסום רק כשיתברר שהדרישה היא סופית.

יעקב ליצמן: כן, זה הבנתי ומה לא?

שרה פריש: דוח בכל מקרה,

דן אלון: אני אומר שדוח ממילא מגיע.

יעקב ליצמן: אני חושב שזה סביר, אני חושב במילא לא צריך להביא אם זה לא סופי.

נסים דהן: מה שטוענים בצדק, שאת העיתונאים אי אפשר לחסום, זה שהם לא מסרו לעיתון, זה לא אומר שהעיתונאים לא יודעים ויפרסמו.

יעקב ליצמן: זה לא ענייננו, כן גברתי,

רימון דניאל: אני רוצה רק להבהיר שנוסח התקנה נוסח לאחר הסכמה עם משרד המשפטים, עם הלשכה של המשנה ליועץ המשפטי לעניינים פליליים.

יעקב ליצמן: עוד פעם את צריכה לתאם את זה גם עם משרד המשפטים, של ועדת הכספים.

יעקב ליצמן: יש לנו גם משרד המשפטים,

רימון דניאל: נכון, רק שגם הם הסתייגו מהאמור בתקנות.

יעקב ליצמן: אני הולך להעביר הצעת חוק שלא יחייב אותנו בכלל משרד המשפטים, רק של הכנסת.

רימון דניאל: אני רק רוצה להביא לידיעת

רימון דניאל: כם שגם הם הסתייגו מהנוסח המקורי כפי שהיה על האתר, וזו פשרה שנעשתה כבר לאחר התדיינות מולם.

יעקב ליצמן: אני רוצה להסביר לך דבר כזה, קודם כל משרד המשפטים, משרד המשפטים, אבל מה, אנחנו לא חייבים דווקא לקבל את זה.

יעקב ליצמן: הוא ביקש – לפי השכל שלי זה אומר שאפשר לקבל מה שהם אומרים.

בנימין אלון: רק ללמוד, יושב ראש הרשות משה טרי, יושב ראש הרשות נותן דרישה כזאת לקנס אזרחי, אחרי בירור, אחרי דברים?

בנימין אלון: במה אתה מחויב?

בנימין אלון: לא מה שאתה עושה, במה אתה מחויב לפני שאתה מוציא דרישה כזאת?

משה טרי: לברר את זה, לעשות את ההליכים הארוכים, זה אחרי מודיעין ואחרי בדיקה מעמיקה ואחרי –

בנימין אלון: אתה מחויב לשמוע אותם?

משה טרי: בוודאי, מה זאת אומרת.

משה טרי: לא מתקבל על הדעת אדוני אחרת.

דניאלה גורני: צריך להוציא הודעה על כוונה לדרוש קנס ולתת למי שאליו הופנה, להשמיע את דברו, וגם יש אפשרות לטעון טענות שמטעמים מיוחדים יש להפחית את הקנס.

דניאלה גורני: כל זה צריך לדון לפני שמוציאים את הדרישה עצמה.

דן אלון: אדוני, בחיי היום, יום, בחייה העסקיים של קרן נאמנות, יש הרבה מאוד ענייני תפעול ולעתים כתוצאה מהתפעול הזה, נוצרות הפרות לכאורה של חוק השקעות משותפות, שגם החוק מבדיל בין עניינים פעוטי ערך לעניינים מהותיים.

דן אלון: אני מציע, אם אדוני איננו מקבל את הנושא הזה, לפחות בסעיף הזה, לעניין הדיווח, להפריד בין עניין מהותי לעניין שאיננו מהותי.

יעקב ליצמן: מי יקבע מה זה מהותי?

דן אלון: שהרשות תקבע, שזה יהיה על פי שיקול דעתם.

יעקב ליצמן: מה מפריע לכם?

שרה פריש: קרן נאמנות זה מול תיק השקעות בעצם, הוא כולו טקניקליטיס, צריך לשערך את ניירות הערך.

יעקב ליצמן: לא, לא, הוא טוען, רגע, אם אני רוצה רק לתרגם מה שהוא אומר, הוא אומר דבר פשוט, אם זה משהו עקרוני, משהו גדול, בסדר, אתם צודקים, אם זה דברים פה שם, טכניקה, בסדר, מה אתם רוצים מהם.

שרה פריש: התהליך הזה נעשה ממילא, כאשר אנחנו בוחנים כל מקרה לקנס, אנחנו לא מכניסים את זוטי הדברים, או איך שזה נקרא, ויש בעיה עם להגדיר מה זה מהותי.

דוד לביא: שהציבור ישפוט מה זה מהותי ומה לא מהותי.

יעקב ליצמן: אני יכול להגיד לך, ועדת כספים למשל, על העברה של מאה אלף שקל יש מלחמת עולם, על העברה של מיליארד שקל, זה עובר פה אחד, אז מיליארד שקל זה דברים פחותים ומאה אלף שקל זה דברים - .

מיקי ציבייר: התיקון שנעשה לא מבטל את מה שנקבע בהחלטה, כי הדיווחים שלנו לרשות הם פומביים, אם יגידו שזה לא פומבי, אז אין בזה משמעות, מבחינת הרשות.

מיקי ציבייר: זה פומבי, זה הולך לבורסה ומפורסם,

יעקב ליצמן: אז זה לא משנה לך,

מיקי ציבייר: אז התיקון שעשו לא מתקן את מה שבעצם ביקשנו ואני אומר אם נקבע קנס והוא חלוט, שיפרסמו את זה, זה חיובי וזה נכון ושידעו, אבל בתהליך יכולים להיות דברים אחרים, מה המשמעות של העניין?

שרה פריש: הפרסום מאבד את האפקטיביות, כי זה יכול לבוא אחרי שנתיים, שלוש, ארבע, ואנחנו רוצים להביא לידיעת הציבור בזמן אמת מה מתרחש.

רימון דניאל: אני רוצה להוסיף שגם בהצעת החוק שמונחת על שולחנה של הוועדה וטרם נדונה, תיקון חוק ניירות ערך שתיקבע שעיצום כספי גם לגבי תאגידים מדווחים, שחברות ציבוריות בעצם, גם שם אנחנו מציעים התנהלות דומה, מהטעם שאמרה הגברת פרוש זה עתה.

דן אלון: אבל זה עדיין לא קיים שם,

רימון דניאל: זה עדיין לא קיים, אבל זה יהיה בקרוב וזה רק השלמה.

נסים דהן: אני מבין שכל זמן שזה לא חלוט, זה בספק,

רימון דניאל: נכון,

יעקב ליצמן: בגלל זה דיברנו,

נסים דהן: אז למה מפרסמים דבר שהוא ספק.

יעקב ליצמן: אז דיברנו על זה, שאולי בעיתון לא, זה מה שדיברנו, אם זה לא סופי, זה מה שאמרתי שאני אקבל.

נסים דהן: שזה חלוט, בהחלט יש מקום לפרסם.

יעקב ליצמן: זה בדיוק מה שאמרתי, משה טרי אני רוצה לשאול את חבר הכנסת דהן, האם אתה כבעל קרן, אתה מחזיק בקרן, ומתנהלים נגד הקרן, אתה רוצה לדעת את זה?

יעקב ליצמן: אתה כבעל קרן, כמחזיק הקרן, אתה חושב שזה לא חשוב שאתה תדע את זה?

נסים דהן: אני חושב שזה חשוב שנדע,

משה טרי: יפה , זהו, רק שתדע, זה מה שאומרים.

נסים דהן: אבל יש הבדל אם אתה מפרסם מודעה בעיתון –

משה טרי: עזוב את המודעה בעיתון,

יעקב ליצמן: הוא מדבר בעיתון, לדעתי זה לא צריך, אם זה לא חלוט.

דניאלה גורני: בקרנות יש עניין מיוחד בדיווח בזמן אמת לציבור המחזיקים, מה קורה בקרן.

דניאלה גורני: ההמתנה להחלטה סופית בעצם יוצרת תמריץ לדחות עד כמה שאפשר את בירור העניין, אנחנו נגיע למצב שיהיה אינטרס להגיש ערעורים, רק כדי לדחות את זמן הפרסום עד למועד שהוא לחלוטין כבר לא רלבנטי, כי מה מעניין היום את מחזיק היחידות של היום, שאולי לא היה אז, או זה שהיה אז, היום כבר לא מחזיק יחידות שפעם, לפני שלוש ארבע שנים הקרן חרגה במשהו.

דניאלה גורני: כל חוק הקרנות ענינו כולו טקניקליטיס כמו שאדוני הזכיר, זה קובץ גדול מאוד של תקנות שמסדיר הרבה מאוד פרטים טכניים, ויש אינטרס מיוחד בכך שהקרן תתנהל לפי הספר, יום יום ושעה שעה.

דניאלה גורני: הרשות כאן היא לא בסכסוך אזרחי בין שני צדדים שווים, שעד שאין פסק דין זה טוען וזה טוען ויש שקילות ביניהם ואין ביניהם הכרעה.

דניאלה גורני: הרשות היא הגורם המפקח ואם היא מוצאת שיש הפרה לפי התקנות –

יעקב ליצמן: אבל את לא חולקת על מה שדיברנו, שאם זה לא חלוט,

דניאלה גורני: זה מה שאני מבקשת גם לומר, שעניין ההמתנה להחלטה חלוטה, בעצם ממעיטה מאוד מהפעולה של הרשות המוסמכת.

יעקב ליצמן: אז לכן זה יותר מועיל.

דניאלה גורני: לנו זה כמובן לא מועיל שום דבר, החשוב הוא באמת הידיעה לציבור.

יעקב ליצמן: לא,

משה טרי: אתה רוצה להגיד לי שאתה בעל קרן, אתה לא רוצה לדעת את הדברים האלה?

בנימין אלון: בהלכות לשון הרע, אם שואל אותך מישהו על שידוך ואתה שומע שמועות רעות אתה לא מצווה להגיד?

בנימין אלון: אם זה לא סופי ,

יעקב ליצמן: לא בעיתון, זה מה שאמרתי, חבר הכנסת אלון, אם הקשבת מה שאמרתי גם בהתחלה, אמרתי דבר שלא חלוט לעיתון לא צריך, להם כן צריך, זה מה שאמרתי , על זה אני עומד.

יעקב ליצמן: צריך להוסיף לדווח להם, בהחלט כן, אבל לעיתון לפרסם ברבים, לא.

מיקי ציבייר: אז אני אמרתי, זה מדווח לרשות, יכול להיות לא פומבי, יש טכניקה כזאת, אם הרשות רוצה לדעת, אין בעיה, אבל הרשות יודעת את זה, כי היא שלחה לנו את המכתב.

יעקב ליצמן: לא, אבל אני מסכים שאתם צריכים לדווח, כן,

מיקי ציבייר: אני מדווח לרשות, אבל הם הופכים את זה לפומבי שולחים את זה.

יעקב ליצמן: מה שהם עושים, זה כרגע לא בענייננו,

מיקי ציבייר: לא, בחוק, בחוק זה קבוע,

יעקב ליצמן: מה עוד?

שרה פריש: יש הערות לסעיפים עשר עד שלוש עשרה, הערה שבמהותה, ארבע הערות הן במהותן דומות זה לזה,

יעקב ליצמן: הערות שלהם?

שרה פריש: כן, הגשת תובענה ייצוגית, פסק דין שניתן בתובענה, הגשת כתב אישום והרשעה.

שרה פריש: אנחנו ביקשנו שבדוח יפרטו את המהות, את הנימוקים וכו'.

שרה פריש: הם טוענים שבדרישה שלנו מטילים עליהם אחריות, למשל לתמצת את נימוקי פסק הדין ואנחנו מקבלים את הטענה הזאת ונותנים פה ניסוח חלופי.

יעקב ליצמן: מה הניסוח החלופי?

שרה פריש: בתקנה מספר 10, תובענה ייצוגית –

יעקב ליצמן: האם זה מוסכם עליו?

דן אלון: מוסכם,

יעקב ליצמן: או.קי.

יעקב ליצמן: , הלאה, מה עוד?

דן אלון: סעיף 13,

יעקב ליצמן: אני צריך לדון על הכול.

שרה פריש: סעיף 13 דורש, תקנה 13, הרשעה בעבירה,

יעקב ליצמן: כן, איזה, אלף , בית , גימל?

שרה פריש: שניהם, א' וב', א' מתייחס למנהל קרן ולסגל שם וב' לנאמן.

שרה פריש: ההערה של מנהלי הקרנות שיש פה כפל דיווח, מפני שכבר דווח על הגשת כתב האישום והם רוצים את הפטור מדיווח על הרשעה.

נסים דהן: או להיפך, לדווח על ההרשעה, ולא לדווח על – או בשלב גזר הדין, או זה, או זה, זאת אומרת לדווח, בכל מקרה אבל.

יעקב ליצמן: מה התשובה שלכם?

שרה פריש: לעתים זמן רב עובר בין הגשת כתב האישום –

נסים דהן: לא, בין ההצעה לגזר דין,

דן אלון: אדוני, למעשה יש כאן שלושה פיתוחים לאותה עבירה, פעם ראשונה הגשת כתב האישום, פעם שנייה פסיקת בית המשפט שיצא אשם, ופעם שלישית שקיבל את העונש, על גזר הדין, אנחנו אומרים פעמיים, מספיק.

יעקב ליצמן: סביר, אתם תקבלו על זה,

נסים דהן: את ההרשעה ואת הגזר דין, אפשר לפרסם מודעה אחת על ההרשעה ועל גזר הדין.

יעקב ליצמן: הם קיבלו, הלאה, מה עוד?

יעקב ליצמן: הם יכולים לגמור את זה בלעדינו, זה דברים לא יודע מי מה.

דן אלון: גמרנו אדוני,

שרה פריש: התיקון הבא בעמוד שש, זה תקנה 14 – מינוי גמלאי קרן, לתקנת משנה ב', כאן אני רוצה לתת הערה כללית, התקנות הדיווח קובעות מתי צריך לדווח על אירוע שמוזכר בתקנות, ברירת המחדל היא יום אחד לאחר שנודע למנהל הקרן על האירוע.

דן אלון: זה מוצע,

שרה פריש: מוצע, יש מקרים שאנחנו חרגנו לאור מהות האירוע או החשיבות שלו, חרגנו מהכלל הגדול ונוצרו מועדים רבים לדיווח וההערה של מנהלי הקרנות שזה מכניס בלבול ואפשר לאחד חלק מהמועדים, אנחנו קיבלנו את ההערה, לא לגבי כל האירועים, אבל לגבי חלק גדול של האירועים וזה אחד המקרים.

יעקב ליצמן: וזה מקובל עליכם,

דן אלון: מקובל אדוני,

מיקי ציבייר: לעניין מועדי הדיווח, אני רוצה לתת הערה בסוף הדברים.

יעקב ליצמן: מה עוד?

שרה פריש: כנ"ל בתקנה 15,

יעקב ליצמן: שקיבלתם,

שרה פריש: קיבלנו, כנ"ל בתקנה 19,

בנימין אלון: תגידי את שם התקנה,

שרה פריש: שם התקנה – סיום כהונת רואה חשבון, אותו דבר בתקנה 20, התקשרות עם יועץ השקעות.

יעקב ליצמן: כן, אדוני לא מקשיב?

דן אלון: אני שמעתי,

יעקב ליצמן: אתם מסכימים,

דן אלון: כן,

שרה פריש: ההערה הבאה היא לתקנה 20,

שגית אפיק: לא צריך להתאים את המטרות פה לחוק – לחוקים האחרים?

משה טרי: הכול מסונכרן, למיטב ידיעתי, לא?

משה טרי: עם התיקונים,

שגית אפיק: בחוקים החדשים יש הגדרות,

שרה פריש: ליועץ השקעות?

שרה פריש: ההגדרה לקוחה מהחוק שלנו, אנחנו לא תיקנו את החוק,

שגית אפיק: אם זה יתוקן בחוק, זה ישפיע גם כאן,

שרה פריש: כאן אנחנו לא מגדירים יועץ השקעות, אנחנו מסתמכים עליו.

שרה פריש: ההערה הבאה מתייחסת לסעיף 20 – מינוי מנהל תיקים חיצוני, לפסקה 5.

שרה פריש: אנחנו מבקשים שיפורט בדוח היקף הסמכות ושיקול הדעת המוקנים למנהל התיקים.

שרה פריש: כאן הבקשה של מנהלי הקרנות הייתה, אמרה בעצם שאין צורך בדרישה הזאת, אבל אנחנו סבורים שיש צורך בדרישה ולא רק זאת, אלא שאנחנו רוצים גם להחמיר קצת.

שרה פריש: אנחנו רוצים לדרוש וזה יהיה בתיקונים שנגיש, להוסיף דרישה לגבי אופן פיקוח מנהל הקרן על ניהול הקרן, כיוון שמדובר בהעברת ניהול תיק ההשקעות לידי מנהל תיקים חיצוני, אבל האחריות עדיין נשארת על מנהל הקרן, אנחנו מבקשים שיפורט אופן הפיקוח על מנהל התיקים.

יעקב ליצמן: זה לא מוסכם עליכם,

דן אלון: לא, יכולים בחוק לנהל את הקרן, למה צריך לכתוב פה את האופן.

שרה פריש: אני אסביר, מפני שאנחנו להפתעתי, אני מוכרחה להגיד, לאחרונה נודע לי שכאשר מעבירים את תיק ההשקעות למנהל תיקים חיצוני, יש מקרים, לא תמיד, שמנהל הקרן אפילו לא רואה מה נעשה בקרן, ואנחנו חושבים שהואיל והאחריות היא על מנהל הקרן, צריך למלא את זה גם בתוכן ומנהל הקרן צריך לפקח על מנהל התיקים, לטובת בעלי היחידות.

דן אלון: אנחנו בעד לומר באמירות נורמטיביות שמנהל הקרן צריך לפקח על הכסף שהוא מוציא החוצה לניהול, אין שום בעיה, הוא בוודאי שאחראי, החוק קובע אחריות, החוק קובע חובות נאמנות וכו'.

דן אלון: הניסיון שנעשה כאן במסגרת הסעיף, הוא לפרוט את אותה אחריות ולגדר אותה ולהגיד, תספר בדיוק מה האחריות.

דן אלון: אם אני כחברה ציבורית מיניתי מנכ"ל, אני לא כותב במסגרת התשקיף, המנכ"ל אחראי לעד אלף דולר שקים, אלף חמש מאות דולר הוא צריך לבוא לשאול אותי, אם הוא רוצה פטר עובד הוא צריך לעשות ככה, הוא צריך לעשות ככה.

דן אלון: כאן מדובר בניירות, באין ספור ניירות, באין ספור מכשירים פינאנסיים, אם אני אצטרך לספר את כל הפרקטיקה היומית, בשעה שמונה הוא קם, בתשע הוא צריך להגיד לי בוקר טוב, לא צריך להגיד, הוא צריך לעשות ככה, הוא לא צריך לעשות ככה, זה קשה.

דן אלון: האנשים כאן, בוודאי מר טרי יודע, החיים הרבה יותר –

יעקב ליצמן: - - לדווח להם עם מי אנחנו נפגשים,

דן אלון: אם מי זה בסדר אדוני, החיים הם הרבה יותר מורכבים מהמילה הכתובה, לבוא ולקבוע באמצעות מילה כתובה, איזה שהיא מסגרת למערכת יחסים ביני לבין עובד, ביני לבין מנכ"ל , ביני לבין יועץ השקעות, להגיד ככה וככה, זה קשה יותר, זה מה שאני אומר.

משה טרי: לא זאת הכוונה, זה שעושים אאוט סורסניג של ניהול, בכל זאת זה אחרת, שם מחויבת יותר תשומת לב מזה שיש לך מנכ"ל או סמנכ"ל אצלך, כשאתה מוציא החוצה, אני חושב שנדרש קצת יותר תשומת לב.

בנימין אלון: אבל מה אתה היית ממלא, אם היית מנהל קרן בהיקף הסמכות ושיקול הדעת, המוקנה למנהל התיקים, מה היית כותב פה?

שרה פריש: שני הדגמים המוכרים ביותר הם אלה – דגם אחד שאני לא מתערב בכלל במה שעושה מנהל התיקים, למנהל התיקים שיקול דעת מוחלט, הוא יעשה מה שהוא מבין.

שרה פריש: דגם אחר, שלמעל עסקאות גדולות, שחריגות, או איך שזה יוגדר על ידי מנהל הקרן, טעונות הסכמה מראש של מנהל הקרן, אלה שני הדגמים היסודיים.

קריאה: יש בחוק מה אנחנו צריכים לעשות, סידרה של עשרים, שלושים דברים מול הניהול הזה.

דן אלון: מר טרי, הסעיף רחב מדי,

יעקב ליצמן: אני לא מבין למה זה מפריע, זה לא הדבר המי יודע,

דן אלון: אדוני, דיני ניירות ערך הם עניין אזרחי ועניין פלילי, אי עמידה בתקנה שכזו, שאיננה ברורה, יכולה לתת אחריות פלילית, כאשר אדם נדרש לפרט היקף שיקול דעת והיקף סמכות, אם התקנה הייתה אומרת, ניתנו לו הוראות לגבי סכומים, ניתנו לו הוראות לגבי – משהו.

יעקב ליצמן: שגית, הפסיקה, ההכרעה בין זה לזה,

שגית אפיק: אני חושבת שהנוסח הוא פה הוא יחסית כללי, לא מבקשים מכם לסקור את סדר היום שלכם, יכול להיות שאפשר לעדן את הנוסח קצת.

שגית אפיק: אבל לא מבקשים מכם פה תיאום ספציפי.

יעקב ליצמן: אנחנו נקבל את מה שהיא אומרת.

משה טרי: אני לא מבין איפה אתה חושב שיש כאן הכבדה או משהו שהוא מיותר.

דן אלון: אני אומר שאינני מבין את הכתוב אדוני, זה מה שאני אומר, אני לא אומר שיש הכבדה, אני בעד, אני רק אומר תגידו בדיוק מה צריך לעשות.

יעקב ליצמן: הלאה, מה עוד?

שרה פריש: ההערה הבאה היא לתקנת משנה ב' של אותה תקנה, וכאן במקום –

יעקב ליצמן: איזה תקנה?

שרה פריש: 20א, מינוי מנהל תיקים חיצוני בתקנת משנה ב.

שרה פריש: כאן נקבעו שבעה ימים לפני העברת התיק לניהול ואנחנו הקטנו את זה ליומיים.

יעקב ליצמן: והם ממהרים ורוצים את זה חזרה לשבעה.

נסים דהן: לא, להיפך, כמה שפחות,

יעקב ליצמן: הם ביקשו פחות,

שרה פריש: תקנה 20ב, סיום התקשרות עם מנהל תיקים חיצוני, זה אותו תיקון שאנחנו אישרו כאן לגבי המועדים, ואותו הדבר בתקנה 20ג, כמובן שהמספור ישתנה.

יעקב ליצמן: זה תגיעו עם שגית, בסדר,

שרה פריש: 20 ג, אותה הערה, אותו תיקון, ואותו דבר לגבי 20ד.

שרה פריש: ההערה הבאה היא ל20ו, שינוי בשכר מנהל קרן או נאמן.

שרה פריש: אנחנו קיצרנו את התקופה, אני לא זוכרת מה היא הייתה, ליומיים שוב, 20 ו.

סמדר אלחנני: העניין הזה של פרסום בעיתון, בזמן האחרון כל דבר מדברים על פרסום בעיתון או באינטרנט, אבל זה דברים יותר מודרניים, בעיתון גומרים בשני – בדרך כלל בכל מקום שכותבים פרסום בעיתון, כתוב בשני עיתונים לפחות.

שרה פריש: בחוק מוגדר,

יעקב ליצמן: יש שר אוצר, יש ממשלה, יש קופת אוצר, רבותיי, אתה רוצה דיון רציני.

דן אלון: בסעיף 20ה (א) העוסק בשינוי במדיניות ההשקעות, נאמר שיש להדגיש במסגרת,

שרה פריש: סליחה, אני טענתי ב20ה תקנת משנה (א) אנחנו מורידים את המילה במסגרת, ובזה אנחנו מקבלים את ההערה.

יעקב ליצמן: אפשר להצביע אדוני?

שרה פריש: אנחנו היינו ב20ה (יג), הקצאת יחידות,

יעקב ליצמן: אדוני, ישבתם, הסכמתם, מה הבעיה,

דן אלון: הם לא נתנו לנו מה הם הסכימו או לא,

משה טרי: בוא תגיד, דן,

דן אלון: אדוני, אנחנו בכל מקרה מודים לאדוני, סעיף 20ז, כאשר מנהל קרן משנה את שיעור ההוספה, זו עמלה –

יעקב ליצמן: על איזה סעיף?

יעקב ליצמן: 20 ג'?

דן אלון: 20 ז', כאשר מנהל הקרן נדרש לדווח על שינוי בשיעור ההוספה, התקנה כאן מציינת, כי אם למשל הוא ויתר על שיעור ההוספה לתקופה של שלושה חודשים, לאחר שלושה חודשים, שעה שהעמלה קפצה עוד פעם, הוא צריך לתת על זה דוח מיידי נוסף.

דן אלון: אנחנו שואלים ממה נפשך, הרי לאחר שלושה חודשים, כאשר יבוא אדם לרכוש את יחידות הקרן, הוא יתבשר על ידי הסניפים שיש שיעור הוספה חדש, אז מדוע צריך להוציא גם עין ולהגיד מעתה העליתי את המחיר, כל אדם שיגש לקנות את זה, יציינו בפניו כי אכן שיעור ההוספה נוסף.

דוד לביא: כיום יש למעלה משמונה מאות קרנות שפועלות בשוק, ליתר דיוק 831, וריבוי הקרנות גורם לכך שלא ניתן לדרוש מאדם לעקוב בכל רגע, אחר כל קרן וקרן.

דוד לביא: שינוי דרך אגב, גם שינוי כלפי מעלה וגם שינוי כלפי מטה, ההוספה היא חלק מהעלות הכוללת של יחידות הקרן,

אברהם-בייגה שוחט: מה זה, כשאתה קונה?

דוד לביא: כאשר אתה קונה, כן, האם אתה משלם את מחיר היחידה, או את המשלם את מחיר היחידה בתוספת,

דן אלון: כשאתה קונה אתה יודע,

דוד לביא: כאשר אתה קונה אתה יודע, אבל התמחיר של הקרן כאשר יש מספר קרנות שהן קרנות שביניהן המשקיע אדיש והדבר הזה אפשרי כאשר מדובר במאות קרנות או עשרות קרנות מאותו סוג, העודה שבקרן מסוימת, הוספה עלתה או ירדה, יכולה להיות מרכיב שעשוי להשפיע על שיקול הדעת שלו לגבי השאלה אם זאת קרן פלונית או קרן אלמונית.

אברהם-בייגה שוחט: מה טווח השיעורים פה?

דוד לביא: טווח השיעורים יכול להיות , הנורמטיבי זה אפס עד אחוז, אחוז וחצי, אבל יש גם מקרים יותר גבוהים.

דוד לביא: אנחנו חושבים שהתמחיר –

אברהם-בייגה שוחט: וממה הם נובעים המקרים האלה?

אברהם-בייגה שוחט: דוד לביא ההוספה כולה נגבית כשכר למנהל הקרן, היא לא נכנסת לתוך הקרן אלא מנהל הקרן גובה אותה כחלק משכרו.

אברהם-בייגה שוחט: מבחינת המשקיע, המשמעות של ההוספה – או שהוא הולך למפיץ או שהוא לא הולך למפיץ.

שרה פריש: זה עמלה חד פעמית,

דוד לביא: זאת עמלה חד פעמית, שמשולמת במועד הרכישה, אנחנו חושבים שלאור העובדה שלמשקיע יש רגישות גבוהה מאוד ואתם מכירים את זה מהדיונים בכל מה שקשור לעמלות ההפצה, יש רגישות גבוהה מאוד לנושא המחיר ונושא העלויות יש חשיבות להביא לידיעתו, בזמן אמיתי כל שינוי שחלק במחיר האפקטיבי של הקרן,

אברהם-בייגה שוחט: לידיעתו של הקונה?

דוד לביא: לידיעתו של הקונה,

נסים דהן: זה ייאמר לו כשהוא ילך לקנות, למה צריך להודיע לו שבוע מראש?

נסים דהן: כשהוא מפרסם בעיתון, אז הקונה יודע שבוע מראש.

דוד לביא: הם מדברים על מקרים שבהם מנהל הקרן מודיע היום, שבמהלך שלושת החודשים הקרובים המחיר יהיה יותר גבוה,

נסים דהן: או יותר נמוך,

דוד לביא: או יותר נמוך, עכשיו השאלה היא האם כאשר המצב משתנה, והמחיר מפסיק להיות יותר גבוה או יותר נמוך, המשקיע לא צריך לקבל הודעה בזמן אמיתי.

דוד לביא: האם אפשר לשחק באותה הודעה, דרך אגב, התקופות כאן יכולות להגיע לשלושה חודשים, זאת אומרת האם אפשר להניח שכאשר הודיעו באופן רוחבי על שינוי כלשהו, שהוא תקף לתקופה של שלושה חודשים, בתום שלושת החודשים צריך לבוא ולהודיע הודעה נוספת, שאותו מבצע הגיע לסיומו.

בנימין אלון: דוח של כל הדברים האלה, זה סעיף קודם, זאת תקנה קודמת, מה שהם מדברים, זה יוצר את השימור.

דוד לביא: צריך לזכור דבר נוסף, הוראות לרכישה של קרנות נאמנות יכולות להינתן גם בדרך של הוראת קבע, זאת אומרת לא תמיד משקיע נמצא במצב אקטיבי שבו הוא ניגש לשוק, מבקש לרכוש קרן מסוימת ואומרים לו את המחיר, לפעמים ההוראה היא הוראה מתמשכת, מקום שההוראה מתמשכת והיא ניתנת על בסיס ההנחה שהמחיר של המוצר הוא מחיר איקס, מקום שבו משתנה המחיר, אנחנו חושבים שיש מקום להביא לידיעת המשקיע, בזמן אמיתי, את העובדה שהמחיר השתנה.

דן אלון: הוראות קבע בקרנות נאמנות, אנחנו מייחלים למועד.

דוד לביא: נשאל את השאלה מדוע אתם מסתייגים מהצורך להודיע למשקיע על כך שהמחיר האפקטיבי –

דן אלון: אני הודעתי כרגע, בסניפי הסופר הודעתי שמבצע שלושה חודשים מילקי יהיה שקל אחד פחות ,הודעתי את זה בעיתון, בעוד שלושה חודשים כאשר המחיר עולה, תיגש גברת כהן, תקנה בבוקר, יגידו לה המבצע נגמר.

דן אלון: אני נדרש גם לפרסם את זה בעיתון, למה?

דוד לביא: לא בעיתון,

משה טרי: מה הבעיה להוציא דיווח במגנה?

משה טרי: זה שלושים שניות, אלינו, והכול – מה כל כך – אז תדווח עוד פעם, אני חושב שזה כן חשוב, שהיא תדע מתי זה הסתיים, מה קרה?

בנימין אלון: סליחה, אני חושב שיש פה בלבול בין התקנה הקודמת שמחייבת פרסום בעיתון, על כל שינוי, כולל שינוי בהוספה שגורם לשינוי בשכר של מנהל קרן, לבין תקנה ז' שלא מחייבת פרסום, אמת?

בנימין אלון: דיווח שהם כותבים מילה,

יעקב ליצמן: מה מפריע לך הדיווח?

יעקב ליצמן: אני רוצה שתסביר לי,

מיקי ציבייר: תראה רק מה זה דיווחים, אמרו שזה חסכון בנייר, נייר חדרה תרוויח השנה הרבה יותר.

מיקי ציבייר: אנחנו מדווחים את זה לחברי הבורסה ולמפיצים, זה מיותר, סתם.

מיקי ציבייר: אתם רוצים לגבות את המגנה הזאת בנייר?

מיקי ציבייר: פעמים אני חותם,

יעקב ליצמן: אנחנו מקבלים את זה,

שרה פריש: מקבלים את ההערה?

יעקב ליצמן: לא, מה שאתם אומרים,

אברהם-בייגה שוחט: כשמישהו קונה קרן בבנק, יש דמי הוספה –

יעקב ליצמן: אתה מדבר עכשיו על עמלות הפצה, אין לי כוח לזה.

אברהם-בייגה שוחט: לא עמלת הפצה,

דן אלון: משקיע רוכש קרן במחיר היחידה ופודה אותה במחיר הפדיון, מנהל הקרן רשאי להוסיף על מחיר היחידה את ההוספה,

נסים דהן: מעבר למה שהבנק גובה דמי שמירה וכל זה.

דן אלון: מעבר למחיר יחידה, כחלק משכרו,

אברהם-בייגה שוחט: זה עובר לא לחברה?

דן אלון: אם מחיר היחידה הוא שער הרכישה, זה המחיר האפקטיבי שאותו משלם הלקוח במועד הרכישה, מנהל הקרן גם רשאי לתת ללקוח הנחה בגובה ההוספה, חלקה או כולה.

שרה פריש: ההערה הבאה היא ל20יג, זאת אותה הערה לגבי אישור המועד.

יעקב ליצמן: זה מקובל?

שרה פריש: ההערה הבאה או התיקון הבא הוא ל20יח, כאן יש לנו חילוקי דעות.

שרה פריש: קודם כל אנחנו רוצים, המהות שאנחנו הגשנו לכם היא נשארת.

דן אלון: י"ז לפני כן, גב' פרוש, סעיף 20 י"ז ו20 ט"ז מדבר על כך, מבחין בין מצבים של עשירית האחוז לשני עשיריות, היום זה עשירית,

שרה פריש: י"ח, אנחנו רוצים לתקן את הניסוח במהות, זה לא משתנה, אבל יש לנו חילוקי דעות עם מנהלי הקרנות, אז מוטב שמנהלי הקרנות יציגו.

שרה פריש: אתם ויתרתם על י"ח?

דן אלון: לא הבנתי, מה זה י"ח?

שרה פריש: קביעת שווי לפי הנחיות,

יעקב ליצמן: היא ביקשה שאתם תציגו את הטענות שלכם ואני מחכה ואתם לא אומרים מה אתם רוצים, עם כל הכבוד.

דן אלון: אדוני, ב20 יח, קרן נאמנות יכולה לבצע עשרות, מאות, אלפי פעולות בחודש באלפי ניירות ערך.

דן אלון: יש מצבים שבהם לניירות ערך מסוימים לא נקבע שווי בבורסה, כתוצאה מהעובדה שהחברה יש בה הפסקת מסחר,

יעקב ליצמן: קלאב מרקט,

דן אלון: קלאבט מרקט וכיוצא באלה עניינים, יש עניינים שבהם יתכן שקלאב מרקט מוחזק אצלי בתיקים, אבל הוא מוחזק באלף שקלים, ויש מצבים שבהם הדירקטוריון מראש אומר ומתווה מדיניות, ואומר – אם תהיה קלאב מרקט, במקרים של קלאב מרקט תעשה לפי הנוסחה הבאה ותקבע X Y Z, כאן נדרשים בכל נייר ונייר שהופעלה לגביו נוסחת קלאב מרקט, או נוסחאות אחרות, לא חשוב, זה יכולה להיות הפסקת מסחר עקב אי המצאת דוחות כספיים, או אלף ואחת סיבות אחרות, הפסקת מסחר וכיוצא באלה, אני נדרש לדווח למרות ששיעור האחזקה שלי והמשמעות של אותו נייר בתוך התיקים שלי, עשויה להיות זניחה.

דן אלון: אנחנו באים ואומרים שאם הדירקטוריון בא וקבע הנחיות –

בנימין אלון: מתי הדירקטוריון שלך התכנס בכלל –

דן אלון: הדירקטוריון מתכנס פעם אחת מראש,

קריאה: מחייבים אותו,

דן אלון: אותה מדיניות נכללת במסגרת תשקיף הקרן, התשקיף הוצג לכל בעלי היחידות ונמסרה לגביו הודעה, אנחנו אומרים שאם יש מדיניות אסטרטגית אחת, אם הנייר הזה אינו נייר אסטרטגי, האחזקה שלו בתוך הקרן היא איננה מהותית, אני לא נדרש להוציא לגבי פחותי פחותים, להוציא דיווח מיידי, זה הכול.

שגית אפיק: כמה ניירות אתם למשל –

מיקי ציבייר: אני אסביר לדוגמא, יש הרבה ניירות לפני התחלת מסחר, הנפיקו אותם, שלושה ימים לא נסחרים, אופציות למשל בשלושה ימים האלה צריכים לשערך אותם, כל יום במחיר שונה, אנחנו נדווח עכשיו שלוש פעמים כל יום?

בנימין אלון: מדווחים רק אם הדירקטוריון התכנס,

נסים דהן: אם חל שינוי בנייר?

מיקי ציבייר: אם חל שינוי בנייר, וכל יום חל שינוי בנייר, יש כאלה שזה שבוע, יש כאלה ששבועיים .

בנימין אלון: תגידו, הנחיות ממתי,

שרה פריש: יש הנחיות שקובעות מהם האירועים שבהם הדירקטוריון צריך להוציא הנחיות, למשל, כשנמחק נייר מהמסחר בבורסה או שיש הפסקה.

שרה פריש: מטבע הדברים המחיר אז יורד.

שרה פריש: אנחנו מייחסים חשיבות גדולה מאוד לסעיף הזה, כתורם לשקיפות של הקרן, משני טעמים, קודם כל מכיוון שהמחיר יורד, אז נכון שלא תמיד זה מהותי, אבל זה נותן אינדיקציה גם למשקיע איזה נייר נמצא בקרן.

שרה פריש: זה מגדיל את השקיפות.

שרה פריש: הוא נתן את כספו שינהלו אותו, קנו בזה ניירות ערך, הוא רוצה לדעת מה קנו בכסף שהוא השקיע.

מיקי ציבייר: שרה פריש, צריכים להבין, בטכניקה יש הרבה דברים שנראים פשוטים, אבל הם לא פשוטים, לדוגמא, חברה לא שילמה פדיון באג"ח שלה, חלק מהנייר, והנייר ממשיך להיסחר בבורסה,

שרה פריש: שם אין מחיר –

מיקי ציבייר: רגע, יש הנחיות כי נייר שלא נסחר, ולא שולם, לגביו צריכים לקבוע שער, אז למשל נקבע שהשער יהיה כמו השער של הנייר שממשיך להיסחר.

שרה פריש: בקביעה פעם אחת, כן?

מיקי ציבייר: הוא קבע פעם אחת, כל יום משתנה השער של הנייר, כל יום, פה כתוב, כל יום – תגידי פעם אחת שנקבע דבר כזה,

בנימין אלון: צריך להבין מה ההנחיות,

מיקי ציבייר: אם זה מהותי, שידווחו, אבל לא כל יום לדווח כל שינוי,

בנימין אלון: צריכים להבין מה זה הנחיות דירקטוריון,

שרה פריש: לא התכוונו לשינוי יום יומי,

מיקי ציבייר: אבל זה שינוי יום יומי, ככה זה קורה, אני אתמול עברתי על כל הניירות, יש הרבה מאוד שינויים יום יומיים.

שרה פריש: נדמה לי שיש פה איזה טעות, אבל אם זאת התוצאה, -

דן אלון: אנחנו מבקשים שתי הסתייגויות בבקשה אדוני לסיכום, אחת שלא ידובר על שינוי יום יומי והשנייה בוא נבחין בין מהותי ללא מהותי.

דן אלון: מהותי ותהיה סמכות לקבוע אדוני.

משה טרי: את ההערה הראשונה אני מוכן לקבל, את ההערה השנייה, מה זה מהותי?

מיקי ציבייר: עשירית, רבע, מאית אחוז,

דן אלון: אם יהיה לך ספק, אתם בוודאי קובעים,

מיקי ציבייר: מאית אחוז מהקרן, משה, זה הגיוני לדווח על זה?

שרה פריש: 20 כ' בעמוד 17, זה שוב לעניין מועד הגשת הדוח,

יעקב ליצמן: מה הויכוח?

משה טרי: רק את הדברים במחלוקת,

שרה פריש: צריך לדווח פה על כל שינוי,

יעקב ליצמן: להודיע שיש שינוי,

שרה פריש: אני חושבת שההערה הבאה היא לסוף,

דן אלון: בבורסה יש בגדול שלושה סוגים עיקריים של עסקאות, עסקאות שמתבצעות במהלך המסחר, עסקאות שמבוצעות מחוץ לבורסה, מחוץ לשעות הבורסה,

נסים דהן: מה שעשינו בנק לאומי, עם השישה אחוז,

דן אלון: ועסקאות שמוגדרות כעסקאות תואמות ועל כך חברתי תוכל לעזור לי, אבל למיטב הבעתי מדובר בעסקות שבא קונה מרצון, מוכר מרצון, לוחצים בו זמנית על מקש המחשב, האחד לוקח והשני קונה.

שרה פריש: תיקון להגדרה, העסקה הזאת תואמה מראש,

דן אלון: תואמה מראש,

שרה פריש: זה לא שהם לוחצים,

משה טרי: הכלל שמחייב ורווח, יש שוק אחד, ובשוק הזה צריכים להתנהל, צריך לתאם מסחר בין כלל הציבור, ומי שרוצה למכור, לא יכול להיות כל מיני דברים אחרים.

משה טרי: זה הכלל, עכשיו יש מצבים שבאות פסקאות גדולות, שיכולות לגרום לכל מיני תנודתיות וזעזועים, ואז באנו וקבענו שבעסקות מתואמות יהיו כללים מיוחדים, והבורסה קבעה כללים מיוחדים שהציבור גם יוכל לראות את זה, גם יוכל להשתתף ואין כאן איזה שהיא עדיפות למישהו, תקנו אותי אם אני טועה לאף אחד.

מיקי ציבייר: אם קובעים בין שניים, אז השניים האלה האלו עושים את העסקה, אף אחד לא יכול להתערב בעסקה הזאת.

דוד לביא: העיקרון הוא שהעסקה היא לא עסקה נורמטיבית,

דן אלון: היא לא עסקה רגילה,

דוד לביא: היא לא רגילה וברגע שמדובר בעסקה שאינה רגילה, אנחנו חושבים שוב, שאור השמש זה המחטא הטוב ביותר.

דוד לביא: זאת עסקה שהיא לא רגילה, אנחנו רוצים שאדם ידע שהוא עשה עסקה לא רגילה.

דן אלון: מה שלא רגיל, הפך להיות לרגיל, עסקאות תואמות שעד לפני שנתיים שלוש, הייתה בכלל מחלוקת, לא ידענו בכלל איך לאכול את הדבר הזה, לא היה ברור מה זה בכלל, האם זה מותר, לא מותר, וכו', הרשות התייעצה, הבורסה התייעצה וכו', נולדה איזה קונבנציה שזה מותר, שזה אפשרי, והיום כל עסקה מתואמת, כאשר היא נעשית, היא מסומנת לעיני הכול, הציבור יודע עליה.

דן אלון: היום עסקאות מתואמות מדווחות, כל מי שנמצא על הפלואו, במסחר, כל הסוחרים יודעים מהעסקה הזאת.

דן אלון: כרגע מה שבא ונאמר כאן, מה שאני אומר הוא שעסקה מתואמת הפכה לעסקה רגילה.

דן אלון: כרגע מה שנאמר כאן שכל עסקה ועסקה מתואמת, תן עליה דיווח.

דוד לביא: למעט עסקאות גדולות,

דן אלון: למעט עסקאות באגרות חוב, שהיקפן מעל מיליון שקלים, אנחנו אומרים שעדיין נעשות עסקאות רבות, עסקאות רבות בין מניות ונעשות עסקאות רבות באגרות חוב בהיקף של מתחת למיליון שקלים.

דן אלון: עכשיו אדוני אני רוצה לומר כזה דבר, כאשר בעל שליטה בחברה ציבורית מכר את מניותיו מחוץ לבורסה, או בעסקה מתואמת, הוא נדרש לדווח על כך והציבור יש לו אינדיקציה לשווי, הוא יודע שהשווי הוא כזה וכזה, הוא אומר, אם הוא עשה כך, סימן שזה דבר טוב או לא דבר טוב.

דן אלון: כאשר מדובר בקרן נאמנות, שלה אחזקות בעשרות, מאות, מניות, אלפי מניות, בניירות ערך, מה יעזור לאותו משקיע כאשר הוא יודע לגבי נייר מסוים, שיתכן שהאחזקה שלי היא מאה אלף שקלים, עשרת אלפים שקלים, או עשרה מיליון שקלים, ביצעתי באותו נייר עסקה, אותה עסקה ממילא מדווחת, הבורסה יודעת עליה, ורשות ניירות ערך יודעת עליה, אם רשות ניירות ערך רוצה לדעת האם העסקה היא כשרה, האם היו יחסים מיוחדים, האם היה כאן חלילה מידע בשימוש פנימי, וכיוצא באלה, לרשות ניירות ערך יש את כל האמצעים, היא גם היום יודעת על כך ואם זה עניין דיווחי, הרשות און ליין, יודעת על כל עסקה ועסקה כזאת ויכולה לעקוב עליה שנייה אחרי שהיא בוצעה.

דן אלון: מה יעזור אם אני אצטרך בכל יום לתת עשרים דיווחים לגבי עשרים מניות.

בנימין אלון: חוץ מהטרחה דיווח למשקיע יגרום נזק מסחרי או משהו כזה?

מיקי ציבייר: בקטע הזה, מעבר למה שאמר דן יש בעיה של חיקוי, שהיא בניירות בישראל, למרות שאנחנו חושבים שאנחנו בורסה גדולה, יש לנו בעיה של סחירות בחלק לא קטן מהמניות.

מיקי ציבייר: באלה שאין בהם סחירות, הרבה מהעסקות נעשות לגופים שמנהלים כסף גדול, בעסקות כאלה.

דן אלון: לא יודעים שאני עשיתי אותה, יודעים שעסקה נעשתה, אבל לא יודעים שזה אני.

דוד לביא: הפיקוח הוא על צד אחד, אתה לא צריך לחשוף את הצד השני.

דן אלון: הבורסה איננה פה, אבל הבורסה אם הייתה פה,

אלי ביהרי: למעשה מה שיקרה, מרוב דיווחים הציבור ממילא יתבלבל, לא יכול להיות שכמות כזאת שאנחנו נפיץ, למעשה אנחנו רק נבלבל את הציבור, היחיד שישתמש בזה, באינפורמציה הזאת , רק המתוחכמים, אבל מתחרים.

אלי ביהרי: הציבור, זה שקבעו נניח כמאה עסקאות כאלה של פיא, שלוש מאות עסקאות של מגדל, הם ממילא לא יצאו מזה, הם לא ידעו מזה.

אלי ביהרי: אם יש אי חוקיות, רשות ניירות ערך, באמת יכולה.

שרה פריש: בתקנה הזאת מחליפים בעצם פיקוח בפיקוח, בחוק השקעות משותפות – על פי החוק קרן רשאית להחזיק רק ניירות ערך סחירים והיא משערכת את שווי הנייר על פי המחיר שנקבע בבורסה.

שרה פריש: מתוך הנחה שזה המחיר שנותן את האומדן הטוב ביותר לרכוש את נייר הערך.

שרה פריש: יש איסור בסעיף אחר בחוק, על מנהל קרן לעשות עסקאות מחוץ לבורסה באופן שהוא מוכר נייר ערך במחיר שהוא נמוך מהמחיר שנקבע בבורסה, או לקנות נייר ערך בעסקה מחוץ לבורסה, במחיר שעולה על המחיר שנקבע בבורסה, במטרה להגן על האינטרס של ציבור המשקיעים.

שרה פריש: בינתיים מאז שנחקק החוק, שונו שיטות המסחר והסעיף הזה קשה ליישם אותו, אני לא אכנס עכשיו לכך, אבל אם אנחנו חייבים לבטל את הסעיף הזה, ובזה מאבדים גם מידה מסוימת של הגנה על ציבור המשקיעים.

שרה פריש: מה שאנחנו רוצים לעשות זה, להחליף את הפיקוח שהיה פה,

בנימין אלון: למה חייבים לבטל, הרי זה מה שירדוף אחריכם גם פה, למה חייבים לבטל?

שרה פריש: אני אסביר לך למה, מדוע אנחנו מבטלים,

קריאה: הוא לא ישים,

בנימין אלון: למה הוא לא ישים, כי השוק דינאמי, שעות העבודה הם פה ככה ופה ככה,

שרה פריש: נכון, ולכן הוא לא ישים,

בנימין אלון: יש הונג קונג, יש אמריקה, ויש אלף דברים,

שרה פריש: נכון, אבל אנחנו בכל זאת רוצים –

בנימין אלון: זה ימשיך להיות ככה,

שרה פריש: נכון, לכן אנחנו מבטלים שם ובמקום זה אנחנו אומרים ניתן שקיפות לעסקאות האלה, שהציבור יראה אותם, ויחליט, אם הן טובות או לא טובות, לא לרשות, הרשות לא יכולה לפקח על עסקה, הרשות לא נכנסת למהות עסקאות, היא לא נכנסת לנעליו של מנהל הקרן, אבל הציבור רוצה לדעת מה נעשה בקרן.

שרה פריש: לכן אנחנו כאן מחייבים דיווח על העסקאות האלה, בהתחשב בכך שעסקה מתואמת, זאת לא עסקה מקרית כמו כל עסקאות, כמו עסקה רגילה, זאת עסקה שהמחיר שלה תואם מראש, והכמות שלה תואמה מראש.

שרה פריש: במהות זה כמו עסקה מחוץ לבורסה.

שרה פריש: עוד מילה אחת מר ליצמן, אנחנו בדקנו את העסקאות, באופן שטחי, לא באופן יסודי, עסקאות מתואמות, רוב העסקאות, זה גם שמעתי ממנהלי קרנות, הם עסקאות באגרות חוב ממשלתיות, בכמויות גדולות.

שרה פריש: הואיל ושם הסיכון הוא יותר קטן , אנחנו פוטרים את העסקאות המתואמות האלה מחובת דיווח, אנחנו משאירים –

קריאה: אתם לא פותרים, כי אם זה - - לא פתרתם כלום,

יעקב ליצמן: אין לך רשות הדיבור אדוני, תודה,

דן אלון: אדוני, אנחנו נכנסים כאן כעת לשתי המחלוקות , שתי הסוגיות המורכבות ביותר בתקנות האלה, שלשמן למעשה הגענו, אם היינו גומרים את הסוגיות האלה, אז היינו גומרים את הכול.

דן אלון: אני רוצה להסביר אדוני, בארצות הברית קרה דבר, בעקבות החקיקה, החל מה-1.1.2005, נדרשות קרנות הנאמנות וכאן אני קצת מקדים את הנושא הבא ואני קושר לאדוני את הכול בחבילה אחת, כי זה חשוב.

דן אלון: החל מה-1.1.2005, נדרשות קרנות הנאמנות פעמיים בשנה לדווח על כל הפורטפוליו שלהם, פעמיים בשנה, נדרשות לדווח על כל הפורטפוליו, להסביר למשקיע כל סוגי ניירות הערך שיש להם, אבל, לא רק שזה פעמיים בשנה, אלא שזה גם שישים יום לאחר התקופה הרלבנטית.

דן אלון: כאן באה הרשות ואומרת תשמעו, מעתה ואילך, כל חודש, אני מבקשת שתגישו דיווח פומבי על כל הניירות שיש לכם.

דן אלון: אגב אדוני, היום אנחנו עושים את זה, באופן רגיל ולא פומבי, שולחים לרשות אחת לחודש דיווח כזה.

דן אלון: הרשות מקדימה את ארצות הברית ואומרת מעתה כל חודש הדיווח הזה ייהפך לפומבי, אנחנו פועלים ועכשיו אני קושר את זה לנושא שכרגע דיברנו,

יעקב ליצמן: וזה מפריע לך?

דן אלון: בוודאי,

יעקב ליצמן: למה?

דן אלון: זה הרי אבסורד, היחידים שישתמשו באותו מידע,

יעקב ליצמן: גם מתחרים מפרסמים,

דן אלון: בוודאי, היחידים שישתמשו באותו מידע, זה המתחרים שלנו, וכך קבע הסנט האמריקאי לאחר שימוע ארוך אדוני, אני יכול להמציא לך את כל הניירת שקשורה לנושא הזה, וחבל שלא הבאתי אותה כאן.

יעקב ליצמן: גם להם יש דוח בכר – או אין להם,

דן אלון: אין להם דוח בכר,

יעקב ליצמן: אז מה אתה רוצה?

דן אלון: היה בשנת שלושים, אדוני מר טרי צודק, היה לפני שבעים שנה, אדוני בעניין העסקאות המתואמות, אנחנו מבקשים שבמסגרת אותו דיווח חודשי, יינתן פירוט ולא אחת ליום.

יעקב ליצמן: בין אמריקה אלינו יש איזה הבדל , אז אפשר לפשר בין זה, פעם בשלושה חודשים?

נסים דהן: היום עם המחשבים ועם הכול, אין שום הבדל.

משה טרי: רבותיי, מדובר במשהו, אני רוצה שתדעו, שמדובר במשהו שהוא מאוד –

בנימין אלון: זה לא עניין של טרחה, הם אומרים לך שבאופי המסחרי,

משה טרי: לא זאת הנקודה, זה לא מה שמטריד אותי, מה שחשוב שתזכרו, מדובר כאן במשהו מאוד, מאוד רגיש, עסקאות מתואמות, זה פתח לכל מיני דברים שאנחנו לא יכולים.

יעקב ליצמן: פעם בחודש, פעם בחצי שנה, פעם בשלושה חודשים, פעם אחת, פעם שנייה, פעם שלישית, נמכר, הלאה.

בנימין אלון: היא אומרת שבין כה וכה זה פעם בשלושה חודשים,

יעקב ליצמן: או.

יעקב ליצמן: קי.

יעקב ליצמן: , נגמר, בשביל זה צריך לדבר חצי שעה?

יעקב ליצמן: תודה רבה, מה עוד?

יעקב ליצמן: פעם בשלושה חודשים סיכמנו, אני שומע פה ויכוח שלם, אתם אומרים ככה, פעם בחודש,

מיקי ציבייר: לא פעם בחודש, אומרים פעם ביום,

יעקב ליצמן: פעם ביום אתה רוצה דיווח?

מיקי ציבייר: לא, הם רוצים,

דן אלון: אדוני, הדיווח החודשי שעליו מדובר, לא יכול להיות –

בנימין אלון: במצב היום, עסקאות מתואמות, חייבים דיווח לרשות?

דן אלון: לא, שום דבר,

בנימין אלון: למי חייבים?

מיקי ציבייר: יש דיווח בבורסה, מסמנים את העסקה, צובעים אותה,

דוד לביא: אני רוצה לחדד את הנקודה הזאת, זה חשוב, במשטר הקיים יש הוראת חוק, שאוסרת בהתקיים נסיבות מסוימות, על ביצוע עסקה מחוץ לבורסה, סימן קריאה, ללא כל סייג שהוא.

דוד לביא: מקום שבו העסקה, עסקה מחוץ לבורסה במהותה היא גם עסקה מתואמת, כי בה שני הצדדים מסכמים מראש את תנאי העסקה, כמות ומחיר.

דוד לביא: עסקה תואמת או מתואמת, היא עסקה שנסיבותיה זהות לחלוטין, ההבדל הוא שזה נעשה על גבי הפלטפורמה של הבורסה, בהליך מיוחד, שבו מזוהים פרטי העסקה, אבל לא פרטי הקונה והרוכש.

דוד לביא: זאת גם כן נקודה שחשוב להדגיש.

דוד לביא: אנחנו עוברים ממשטר ישן, שמתיר מגבלות על מנהלי הקרנות ואומר להם בנסיבות מסוימות אסור לכם לבצע עסקה, במשטר חדש שבא ואומר לכם אנחנו משחררים אתכם ממגבלות לגבי תנאי העסקה, מחיר, כמות, והמשתנים אחרים.

מיקי ציבייר: לא יהיו עסקות בכלל,

דוד לביא: אבל אנחנו אומרים, כפי שאנחנו הצגנו את הנושא ומשה טרי ייטיב להציג אותו קודם, עסקאות תואמות או מתואמות הן עסקאות יוצאות מן הכלל, הן עסקאות לא נורמטיביות, הן עסקאות –

יעקב ליצמן: ולכן,

דוד לביא: וגם הבורסה דרך אגב,

יעקב ליצמן: ולכן, בסדר, הכול טוב, ולכן,

דוד לביא: לכן אנחנו חושבים שהמשקיע צריך להיות מדווח, סמוך ככל שניתן למועד ביצוע העסקה, על פרטי העסקה, ללא חשיפת הצד השני לעסקה.

דוד לביא: בסך הכול באיזה נייר מדובר, ובאיזה מחיר נסגרה העסקה.

דוד לביא: אם מנהל קרן, בדרך כלל מבצע הרבה עסקאות תואמות, אנחנו חושבים שזה מעניינו של הציבור לדעת שאותו מנהל קרן –

יעקב ליצמן: מה התשובה על זה?

דן אלון: אני שוב חייב לקשור את זה לעניין הדיווח, אנחנו נדרשים במסגרת, אחת לחודש,

שרה פריש: אז צריך לפנות –

דן אלון: בוודאי, אנחנו נדרשים אחת לחודש לדווח,

יעקב ליצמן: על זה אתם מסכימים,

דן אלון: אנחנו עושים את זה גם כיום,

יעקב ליצמן: אז מה הויכוח?

יעקב ליצמן: אתה אומר שבין כך אחת לחודש אתה מדווח,

דן אלון: אבל עכשיו מבקשים ממני במסגרת אותו אחת לחודש, את האחת לחודש שהוא פנימי, רק לרשות לניירות ערך להפוך לפומבי.

דן אלון: אני אומר בארצות הברית האמריקאים עושים את זה פעמיים, אני אומר לעבור את זה אחת לחודש.

יעקב ליצמן: אדוני, תראה, יכול להיות שאתה חבר כנסת , כי אתה מסובב עניינים, אבל באופן פשוט, תגיד לי, אתה תענה על שאלות שלי, הנושא הזה הוא אמר שיש דברים חריגים, עסקאות מתואמות, עכשיו מה התשובה שלך לגבי זה?

מיקי ציבייר: עסקאות בעלי עניין, שהם באותו עניין,

יעקב ליצמן: אני לא אתן לך, אני רוצה תן לי תשובה על השאלה שלו,

מיקי ציבייר: אני חושב, אנחנו חושבים שלדווח קרוב לעסקה, מסכן עסקית את אלה שעושים את העסקה, במיוחד את –

יעקב ליצמן: ולכן אתה לא רוצה,

מיקי ציבייר: לא, ואני מציע מנגנון לטובת העניין, למרות שאני יודע שלא יהיו עסקות, כמו בעסקות בעלי עניין, יש דיווח בדיליי של 14 יום, על כל העסקות שהיו.

מיקי ציבייר: מה רוצים להגיד, איזה עסקות נעשו, לא שמישה יעתיק את העסקה, שמישהו יעקוב אחרי העסקה, שיסתכלו מה אנחנו עושים, שיעקבו אחרינו, אין בעיה של הדיווח, והרשות יכולה לקבל דיווח שוטף.

מיקי ציבייר: הבעיה היא באמת עסקית טרי.

משה טרי: מיקי, זה לא נכון,

משה טרי: זה לא נכון, אתה רוצה שאני לא אגיד לציבור, כל מיני עסקאות שאתה הולך ואתה מתאם עם אחרים בו זמנית?

מיקי ציבייר: אני רוצה להגיד,

משה טרי: 14 יום אחרי זה, זה נראה לך –

מיקי ציבייר: כן, כן, מה זה מפריע, מה הוא יעשה?

נסים דהן: מי שיעשה עם זה מידע, זה רק המסחרי,

יעקב ליצמן: כל הויכוח זה 14 יום או חודש?

יעקב ליצמן: רבותיי, ההרגשה שלי שהדיון הזה , לא רציני, עם כל הכבוד, זה דעתי,

מיקי ציבייר: בעבר לא היה אפשרי –

יעקב ליצמן: יכול להיות שאין לי כסף וזה לא מעניין אותי כל הדברים האלה.

משה טרי: אתה לא רוצה לדעת אם הוא עשה עסקה עם פלוני אלמוני?

יעקב ליצמן: רבותיי, הויכוח הזה, חבל לי אתם מבזבזים את זמננו.

יעקב ליצמן: אני אגיד לכם מה אני עושה, נשלח אתכם החוצה, רבותיי, אני עושה הפסקה, תלכו החוצה, תסתדרו, תחזרו אלינו, אנחנו עוברים לסעיף הבא.

יעקב ליצמן: הדיון לא רציני.

משה טרי: תמשיכו לדווח ככה, לא אכפת לי, זה מה שאתם רוצים?

משה טרי: בבקשה, אתם רוצים להמשיך לדווח ככה בניירות, תמשיכו.

יעקב ליצמן: משה טרי, אני רוצה להבין, זה החרמה?

יעקב ליצמן: גם אני יודע לשלוח את זה לעוד שנה, אל תאיים עלי.

יעקב ליצמן: לא איתי.

בנימין אלון: אני רוצה לשאול את משה שאלה,

יעקב ליצמן: אני מתבזבז חצי שנה כאן על 14 יום או מיידי, אתה מבין את זה?

יעקב ליצמן: לא מבין את זה.

בנימין אלון: יש בזה עניין עקרוני, אני רוצה לשאול –

יעקב ליצמן: זה לא כל כך עקרוני , זה 14 יום, אני לא מבין את הבדל הזה, מתפשרים, עושים, מה אני צריך לבזבז חצי שעה על זה.

בנימין אלון: משה, אתה הרי מסכים שיש מידה מסוימת שהמשקיע מידה של אמון, שהמשקיע נותן למנהל הקרן, נכון?

בנימין אלון: כי הוא רוצה להרוויח.

בנימין אלון: אתה רוצה שהמשקיע לא ירומה על ידי מנהל הקרן, בצורה קיצונית, אבל בניהול מסחר, משקיע נותן אמון במנהל הקרן, שהוא יעשה רווח מהכסף שהוא נתן לו, אתה צריך לתת איזה שהוא מרווח של אמון ביחסים המסחריים, שבין המשקיע למנהל הקרן, אם אתה רוצה שמנהל הקרן יהיה כל שנייה ושנייה אצלך שקוף ציבורית, אז הוא אומר לך, אני לא אוכל לנהל חיים מסחריים הוגנים, מה קשה בזה?

יעקב ליצמן: גברתי, תמשיכי הלאה.

משה טרי: אתה רוצה שאני אענה?

יעקב ליצמן: לא, אני רוצה שהיא תמשיך, לפני ההצבעה אני אחליט על זה, אני אכריע, כן,

שרה פריש: ההערה הבאה היא, התיקון וההערה לתקנה 22, תקנת משנה ג, אני אתן קצת רקע, היום מנהלי הקרנות מגישים דוח, מנהל קרן חייב בהגשת דוח על כל קרן שבניהולו, בעיקר על הנכסים שמוחזקים בקרן, ביום המסחר האחרון של החודש, ועוד נתונים ופרטים נוספים.

שרה פריש: אנחנו מבקשים את הדוח הזה, הדוח הוא רק לעיני הרשות, אנחנו חושבים שהרשות יכולה לפקח, אבל הציבור יכול לפקח יותר טוב מהרשות, אנחנו רוצים לפתוח את זה לציבור,

יעקב ליצמן: חמש עשרה יום,

שרה פריש: באיחור של חודש,

יעקב ליצמן: מה עושים?

שרה פריש: מגישים לנו חמישה עשר יום יותר מאוחר, דוח שמתייחס למשל ל31 –

יעקב ליצמן: מה רע?

דן אלון: אדוני , כפי שציינתי, גם בארצות הברית זה רק פעמיים בשנה פתוח ובדיליי של שישים, אנחנו אומרים שאם זה חודשי, בסדר, אבל בדיליי של תשעים יום.

מיקי ציבייר: יש עוד סעיף אחד חשוב, לעניינים שקשורים בנו והרשות והחברות, יש פה שינויים קצת לגבי ההצבעות באסיפות של חברות, ולא התייחסו לזה.

יעקב ליצמן: איזה סעיף?

מיקי ציבייר: סעיף 27, על פי החוק אנחנו צריכים להשתתף באסיפות, אם יש עניינים שנוגעים לבעלי היחידות, לטובתם או לרעתם ויש שם נושא אחד שאנחנו בהרבה מקרים או בחלק מהמקרים, לא בהרבה, נאלצים להימנע בהצבעות האלה, כל הנושאים גדולים.

מיקי ציבייר: למשל אפריקה ישראל, משקיעה ארבעה וחצי מיליארד דולר בלאס וגאס, נותנים לנו נייר, איזה שהיא עבודה, הערכות היא תשקיע ארבע וחצי מיליארד דולר, זה לטענת החברה הדבר הכי טוב בשבילה לעשות לאשר את העסקה הזאת, קשה, אין לנו מספיק פרטים, להיות נגד, זה אומרים אנחנו לא נותנים אמון בהנהלת החברה.

מיקי ציבייר: במקרים כאלה לעתים אנחנו נמנעים, הרשות מבקשת למנוע את האפשרות למצביעים מוסדיים, או לנו, בהצבעות להימנע, הדבר הזה יביא, מתוך ניסיוני הרב בעניין הזה, להרבה מאוד הצבעות של המוסדיים, נגד החברות, שלא הגיוני, לא הגיוני להביא להרבה הצבעות נגד, במקרים שהם עסקיים, לא אכפת לנו להתנגד, אבל אני אומר זה יפגע בחברות וזה לא טוב גם בשבילנו.

דן אלון: אדוני, מה ששמעת כעת, שמעת מקבוצה ויש כאן כל הגורמים שמשתתפים כאן, הם גורמים אקטיביים שבאים לאסיפות, הם אינם פסיביים, הם מצביעים לטובת בעלי היחידות, ובדרך כל מתנגדים לכל העסקאות שנוגעות לכיס בכיסו של בעל השליטה.

דן אלון: לעתים לא ניתן להצביע נגד ולא ניתן להצביע בעד, המקרים האלה מעטים, אבל יש מצבים שבהם נמנעים.

דן אלון: הזכות להימנע היא זכות קונסטיטוטיבית, קונסטיטוטיבית לא ניתן למנוע.

אברהם-בייגה שוחט: אני שואל שאלה לגמרי אחרת, שלא קשורה זה, אם זה אפשרי, זה לא קשור בזה אבל זה לא מופיע.

אברהם-בייגה שוחט: יש דבר שיכול להיות שאני מתפרץ לדלת פתוחה ויכול להיות שהכול מסודר, אבל הייתי רוצה לשאול את טרי, את האנשים שעוסקים בעניין, באיזה מידה מוטלות מגבלות על מנהלי קרנות ומנהלי חברות שמנהלים ניירות ערך לפעול עם כספם הפרטי בתוך המערכות שמנהלים עבור האנשים חדשים.

דן אלון: אסור לחלוטין,

אברהם-בייגה שוחט: מה זאת אומרת?

דן אלון: אין שום עירוב בין כספו הפרטי של מנהל הקרן עם הכסף של בעלי היחידות, אסור לו לעסוק באותם ניירות, אסור לו שום דבר.

יעקב ליצמן: אני לקראת הצבעה ולכן אני אומר מה שאמרתי קודם, אני אגיד לכם מה אני עושה, אני עובר לסעיף הבא על החציבות, אני אתן לכם כאן רבע שעה בחוץ לעזור לי בהסכמות, תודה רבה.

יעקב ליצמן: תגיעו להסכמה, אני אוכל להצביע, כפוף לשינויים שנעשו ביחד , ההסכמה שבין שני הצדדים.

בנימין אלון: רק במשפט אחד מה הוסכם,

יעקב ליצמן: הם יגידו את ההסכמה ועל פי זה.

שרה פריש: עסקאות מתואמות סוכם שמנהל קרן יגיש פיקוח על – שבועיים, ירכז את כל העסקאות המתואמות אחת לשבועיים,

נסים דהן: עד לאותו יום, את כל העסקאות – יומיים קודם,

שרה פריש: תקופה של שבועיים המסתיימים יומיים לפני יום הגשה.

יעקב ליצמן: מי בעד הצעת תקנות השקעות -

שרה פריש: הנושא השני שהיה שנוי במחלוקת, זה ממתי מתחילה פומביות הדוח החודשי, היום אנחנו דרשנו בתקנות שהגשנו, דרשנו חודש מהיום שאליו מתייחס הדוח, אנחנו מאריכים את המועד הזה לעוד שבועיים, זאת אומרת חודש וחצי מהיום שאליו מתייחס הדוח.

שרה פריש: הנושא השלישי זה עניין הימנעות באסיפה כללית, בהצבעה באסיפה כללית, הוסכם שמנהל קרן יהיה רשאי להימנע מהצבעה בנושאים שבהם הוא קשור לאחד הצדדים לעסקה.

בנימין אלון: ואתם תעבירו את העניין של הנחיות הדירקטוריון.

יעקב ליצמן: מי בעד הצעות תקנות השקעות , דוח מיידי, דוח חודשי, דוח על אחזקות יחידות, דוח על הצבעה – תיקון, הצעת 2005 בכפוף לניסוח של היועצת המשפטית שלנו, בהסכמת כל הצדדים, ירים את ידו, 5 בעד מי נגד?

יעקב ליצמן: מי נמנע?

יעקב ליצמן: אין מתנגדים, אין נמנעים, אושר, תודה רבה.