ועדת המשנה לעניין הטרמינל החדש בנתב"ג, כנסת 16, פרוטוקול מספר 1, 2003-11-06 10:00

שלום שמחון: בוקר טוב, אני מתכבד לפתוח את הישיבה.

שלום שמחון: אנו כאן היום כיוון שיש לנו עניין ללוות את הנושא של הטרמינל החדש עד פתיחתו.

שלום שמחון: אין לנו כוונה לא לעסוק גם בעניינים האחרים שעלו בישיבה הקודמת, שאינם נוגעים להיבטים המשפטיים.

שלום שמחון: לכן אני מניח שאחרי פגישה או שתיים נגבש סדר יום בתיאום אתכם, של נושאים שהיינו מעונינים לדבר עליהם.

שלום שמחון: כאמור, אנחנו לא מחליפים את בית המשפט, זאת לא הכוונה, אין לנו שום עניין לעסוק בדבר הזה.

שלום שמחון: אנחנו בעיקר עוסקים בעניין מתוך האחריות שלנו כוועדת כלכלה לרשות שדות התעופה בשלושה היבטים; פתיחת הנתב"ג במועדו הוא אחד, כפי שהציג אותו המנכ"ל בישיבה הקודמת, העניין השני הוא ההיבטים הביטחוניים והמניע הצרכני, שבו עוסקת הוועדה.

שלום שמחון: העניין השלישי נוגע להיבטים צרכניים אחרים, שנוגעים, בין היתר, לתחרות אפשרית בתוך שטחי הדיוטי-פרי ברשות שדות התעופה.

שלום שמחון: אנחנו לא מייצגים פה לא את ריצ'רדסון, לא את סקאל ולא את מי שמנסה להיות דומה להם.

שלום שמחון: אנחנו לא מתכוונים להיות נציגם, לא היינו נציגם, וגם לא נהיה נציגם.

שלום שמחון: אני כבר אומר את העניין הזה, למרות שאני, כיושב-ראש ועדת הכלכלה, מכיר את הפעילות הלוביסטית הענפה שקיימת בכנסת.

שלום שמחון: אני יכול לומר לכם באחריות כרשות ממשלתית, שהחלק שלנו הוא לא בזה, בניסיון לקדם אינטרסים עסקיים – אני אומר זאת מתוך היכרות עם חברי הכנסת שיושבים פה.

שלום שמחון: אין לנו שום עניין לקדם אינטרסים עסקיים של מגזרים אחרים.

שלום שמחון: יש לנו עניין לקדם תחרות בתוך שטחי הדיוטי-פרי, זה חשוב מאוד.

שלום שמחון: היקף כולל של כ-3 מיליארד דולר לעשר שנים, שזה, פחות או יותר, הסכומים שעלו בישיבה הקודמת, הוא לא היקף שאנחנו יכולים להתעלם ממנו, ויש לו השפעה גם על מה שיקרה פה וגם על מה שיקרה בשוק המקומי.

שלום שמחון: מאחר שיש לעניין הזה השפעה כפולה, אנחנו מוכנים לתת לזה את הקצב הדרוש, עד השלב שתרצו שאנחנו נדבר על הנושא הזה.

שלום שמחון: מאחר שהיום זאת הפגישה הראשונה, אתה רשאי להוביל את הפגישה לכל כיוון, ובאיזה שלב נעלה את העניינים, פחות או יותר, ברוח הדברים שאמרתי.

גבי אופיר: אני שמח על הביקור ועל ההחלטה שלך, שוועדת המשנה תתייצב כאן ותלווה אותנו.

גבי אופיר: אני גם מבין, לפי כמות האנשים, שהעניין יצריך גזילת זמן רב מאוד מאתנו ומכם.

גבי אופיר: לא נוכל למצות הכל בפגישה אחת.

גבי אופיר: בכל זמן שתרצו, ניפגש ונדבר בעניין.

גבי אופיר: מאחר שאתם הולכים ללוות אותנו, על-פי ההגדרה שלך, נעלה גם את האופן שבו מתנהלים ענייני המכרזים בכלל הרשות.

גבי אופיר: הדיוטי-פרי הוא חלק קטן מבחינת הכמות, אך הוא מרכזי מבחינות אחרות, ולכן גם לזה נתייחס.

גבי אופיר: בפעם שעברה ביקשת – ואת זה לא ציינת פה – את נושא ההצמדה לאגרות.

גבי אופיר: אתה תקבל תשובה, כי בפעם שעברה הראית לי מסמך משנים קודמות ומתקופה קודמת בעניין.

גבי אופיר: אמנם לא סיכמת את זה שם, וניתן לך תשובה גם לעניין הזה.

גבי אופיר: כדי שתלוו אותנו, אתם מחויבים להכיר ברמת הבסיס הרבה מאוד מהנתונים אצלנו על-מנת להתקדם, כדי שלא נחמיץ את המטרה שלשמה אתם מגיעים, וכדי שתוכלו להסיק את המסקנות כראוי.

שלום שמחון: בואו נחליט על מסגרת טכנית לפני שנתחיל; אני מציע סדר גודל של פעם בחודש ביום חמישי, אנחנו מדברים על משהו כמו שמונה ישיבות מהיום.

שלום שמחון: לוח הזמנים כולל את סדר הנושאים, ולאה תתאם את זה.

גבי אופיר: בסדר, נקבע את התוכן לכל פגישה, כדי שהדברים יהיו מאורגנים.

מל פולישוק-בלוך: אם הם יפתחו קודם, נצטרך לשבת פחות.

מל פולישוק-בלוך: ..

שלום שמחון: לאה תסכם עם ענת את התכנים לגבי כל ישיבה.

שלום שמחון: אין צורך בכל ישיבה בפורום גדול כזה, אלא רק באנשים הנוגעים בתחומים שעולים לדיון.

גבי אופיר: בסקירה הזאת אנחנו מתכוונים לדבר גם על אגרות תעופתיות, טרמינל 3, לוחות זמנים ומספרים.

שלום שמחון: נראה גם איך מתקדמים התהליכים המשפטיים שקשורים למכרזים, ואז גם החלק הזה יהיה משוחרר.

רינה פאר: אני רק מבקשת להבהיר, שהמניעות לדון נובעת משני עניינים; אחד הוא הליכים משפטיים, והמקור השני למניעות נובע מעניין מכרזים.

רינה פאר: כלומר כאשר יש תהליכי מכרז בעיצומם, העסק נידון והולך במסלול שנקבע בחוק.

רינה פאר: היטיבה לומר את זה הגברת ביילין במהלך הדיון.

גבי אופיר: אם היועצת המשפטית של הוועדה שלכם יחד עם היועצת המשפטית שלנו יגיעו למסקנה שרוצים לדון בקרביים האלה, כי זה נכון ואפשרי מבחינה חוקית, אין לי התנגדות לכך.

גבי אופיר: אנחנו ברמת שקיפות במקסימום שאנחנו יכולים.

גבי אופיר: אין לי התנגדות לכך.

שלום שמחון: אני לא רוצה להתנצח משפטית, וגם אין לי עניין בזה.

שלום שמחון: יחד עם זאת, אמרתי לגברת ביילין מה, בדיוק, מעניין אותנו.

שלום שמחון: זה לא נוגע למי היא מייצגת.

שלום שמחון: אם נניח באופן תיאורטי, שבמכרזים ברשות שדות התעופה אין אלמנט של תחרות, זה חלק שכן מעניין אותו, אם הוא לא נשקל, כמובן.

שלום שמחון: אם הוא נשקל ונלקח בחשבון, הכל בסדר.

שלום שמחון: ממש לא מעניין אותי מי הולך לזכות במכרז הזה, ומה הבעיות של מי שלא יזכה במכרז הזה.

שלום שמחון: אין לנו אובר-רצון לחטט במקומות שאנו לא חייבים לחטט בהם, זה לא העניין.

שלום שמחון: אני חושב שההליך הזה, שאנחנו מקיימים פה, הוא נוח לשני הצדדים.

שלום שמחון: אתם יכולים לסמוך על היושבים פה; דוד היה בעבר יושב-ראש ועדה, מלי היא אמנם חדשה בכנסת, אבל היא יושבת-ראש ועדה למדע וטכנולוגיה בכנסת, היא גם משפטנית בהשכלתה, ואני סומך עליה, שהיא יודעת מה מותר ומה אסור.

שלום שמחון: בעניין שלב החסימות, אם ניגע בדברים שנראה לכם שאסור לגעת בהם, תגידו לנו, ונמשיך הלאה.

שלום שמחון: אתם תראו שעם הזמן תרגישו אתנו מאוד נוח, ואפילו נוכל להיות שותפים גם לעניינים אחרים.

גבי אופיר: אנחנו לא מכווצים.

גבי אופיר: אמרתי גם: שקיפות מוחלטת.

גבי אופיר: יש מכרזים שנמצאים כרגע בהליכים משפטיים, אנחנו יודעים עד כמה הגורם התחרותי הוא גדול.

גבי אופיר: אין לנו שום בעיה לדבר על הדברים.

גבי אופיר: לדון בפרטים – מה סקאל ומה השני הציעו – אנחנו ואתם לא מתכוונים לכך.

גבי אופיר: אנחנו פותחים את הקליפה שלה, כדי להבין, וכדי שדעתנו ודעתכם תהיה נוחה כאנשי ציבור.

דוד טל: אני חושב שהיטיב להציג את זה יושב-ראש הוועדה.

דוד טל: שלא מישהו יחשוב שאנו רוצים להגיע למחוזות שאינם התפקיד שלנו, והעניין שלנו אינו בסקאל ולא במישהו אחר.

דוד טל: אבל יש לי ולחבריי עניין לוודא, גם אם המכרז הזה נמצא באיזה תהליך, יש לי עניין, אחריות וחובה לוודא שהעסק מתנהל במסגרת מינהל תקין.

דוד טל: זה התפקיד של הרשות המחוקקת - לפקח על הרשות המבצעת.

דוד טל: אם נתרשם שזה כך, מבחינתנו זה בסדר, ותוכלו לראות בנו שגרירים בכנסת לבלימת כל ועדת חקירה זאת או אחרת.

דוד טל: בפירוש תוכלו לראות בנו שגרירים בכנסת עצמה, אם נקבל תשובות על הדברים.

דוד טל: לא נקבל תשובות – אין בעיה, יש גם דרך אחרת, קצת יותר ארוכה וקשה, ולא טובה לכם, לא טובה לנו.

דוד טל: לנו זה ישחית זמן, לכם זה לא יתרום משהו.

דוד טל: אמרתי גם שקורה גם שאנו טועים.

דוד טל: גם אם נעשתה טעות, ואני טועה הרבה בחיים, ביום כיפור אני אומר שחטאתי ושפשעתי, אני מודה.

דוד טל: אם עוברים למינהל תקין, זה בסדר גם כן.

גבי אופיר: מקובל מאוד.

גבי אופיר: דברי אלוהים חיים.

דוד טל: לא צריך להגזים...

רינה פאר: כאשר אנו מגיעים לבמה של הכנסת, וזאת במה פוליטית מטבעה, ומי שישב מולנו באותו דיון, עורך דין נאמן, זה מישהו שבא כבא כוח של בעל הרשעה נוכחית, וכמייצג אותו בהליכים- -

שלום שמחון: גם גברת ביילין לא מייצגת.

רינה פאר: אמרתי מה שהיא אמרה בהקשר של דיני המכרזים.

רינה פאר: היא אמרה דברים שאני לא רציתי להיגרר אליהם בבמה של ועדת הכנסת.

מל פולישוק-בלוך: בואי לא ניכנס למישור הזה, כי אנחנו רק נופלים לבור.

מל פולישוק-בלוך: בואו ניגש לגופו של עניין.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו לא נעשה את העבודה שלכם, אבל נעשה את העבודה שלנו.

רינה פאר: אני רק רוצה שיהיה ברור שלא נאמרה על-ידינו שום מלה על עניין זכות שתיקה.

רינה פאר: דיברנו על מניעות מלדבר, מאחר שיש מצד אחד הליכים משפטיים, ומן הצד האחר מכרזים שפורסמו במהלך של הליכי מכרז.

רינה פאר: זה מה שנאמר על-ידינו.

יעקב דיין: אני אתן רקע על נושאים מסחריים, אתן תמונה כוללת על הפעילות הכלכלית של הרשות גם בצד ההכנסה וגם בצד ההוצאה, מסחר, אגרות, תקציבי פיתוח, תקציב רגיל, תזרים מזומנים, יכולות הרשות לממן פרויקטים קיימים ופרויקטים חדשים וכו'.

יעקב דיין: תנועת הנוסעים הבין-לאומית בנתב"ג היא אחד הפרמטרים שקובע את כל המצב הכספי של הרשות.

יעקב דיין: בלי פעילות בין-לאומית בנתב"ג, בלי תנועת נוסעים נכנסת ויוצאת, אנחנו בעצם לא קיימים.

יעקב דיין: 95% מהכנסות הרשות – גם המסחריות וגם התעופתיות - הכל תלוי אחד לאחד בתנועת הנוסעים הבין-לאומית בנתב"ג.

יעקב דיין: ב-77' הוקמה רשות שדות התעופה, ולפני כן היתה יחידת-סמך של משרד התחבורה.

יעקב דיין: אגף תכנון וכלכלה של משרד התחבורה פיקח על התעריפים, הפיתוח, התקציבים וכו', עד שהקימו את הרשות.

יעקב דיין: הרשות הוקמה ב-77', ומ-1.1.97 היא בעצם מעין חברה.

יעקב דיין: התחלנו אז לשלם מס חברות – 36%, בדומה לכל חברה, מהרווחים של הרשות, ושילמנו במהלך השנים האלה כ-300-350 מיליון ₪ במצטבר רק כמס חברות.

יעקב דיין: הפעילות הבין-לאומית העיקרית של הרשות, זה בתוך נתב"ג.

יעקב דיין: יש חלק מהפעילות באילת.

יעקב דיין: אגב, זה עדיין שולי בהכנסות ובפעילות, האגרות שם הן שונות מהאגרות בנתב"ג, ואני אפרט; תעופה פנים-ארצית, שבעצם גורמת להפסדים לרשות.

יעקב דיין: אין שם אגרת נוסע, אין אגרת נחיתה, אם יש אגרות, הן מאוד נמוכות.

יעקב דיין: יש שם גירעון שנתי של כ-17 מיליון דולר בשנה.

יעקב דיין: התעופה הפנים-ארצית מסובסדת על-ידי הפעילות הבין-לאומית בכ-17 מיליון דולר בשנה.

יעקב דיין: בתחילת שנות ה-90' תקציבי הפיתוח של הרשות היו מאוד נמוכים, כלומר לא היה טרמינל 3, ורמת ההוצאה בפיתוח היתה 20-30 מיליון דולר בשנה.

יעקב דיין: מאז ההחלטה על טרמינל 3, תקציבי הפיתוח וההוצאה במזומנים על תקציבי פיתוח הלכה וגדלה, והגיעה לפי עשרה ממה שהיה ב-92'.

יעקב דיין: בשנת השיא הוצאנו על הפיתוח 200 מיליון דולר בשנה.

יעקב דיין: ב-98' היו 7 מיליון ו-590,000 נוסעים - זה תנועה נכנסת ויוצאת, נוסע נכנס ויוצא.

יעקב דיין: ב-93'-94' היה כמעט חצי מזה – 4 מיליון.

יעקב דיין: היתה צמיחה, יחסית, מאוד גדולה עד 98'.

יעקב דיין: ב-99' היה גידול של 11.2%.

יעקב דיין: בשנת 2000 הגענו לשיא של 9,3 מיליון נוסעים.

יעקב דיין: זאת שנת השיא בפעילות הבין-לאומית בנתב"ג - זה תיירות וישראלים.

יעקב דיין: עד ספטמבר 2000 היה גידול, ומאז אנחנו בירידה, כתוצאה מכל מה שקרה – אינתיפאדה, מצב כלכלי וכו'.

יעקב דיין: מ-9,3 ירדנו ל-7,8, לאחר מכן ירד ל-6,8 מיליון.

יעקב דיין: השנה נסיים, פחות או יותר, כמו בתנועה הבין-לאומית שהיתה בשנת 2002.

יעקב דיין: זה מתייצב על 6,8.

יעקב דיין: כשדיברו על טרמינל 3 ב-94', היתה תחזית גידול של כ-5% לשנה - זאת היתה ההנחה, גדלנו ביותר.

יעקב דיין: אנחנו עכשיו כמעט לא גדלים.

יעקב דיין: חשבנו שעם פתיחת נתב"ג 2000, ב-2002-2003, נגיע לכמעט 10,5 או 11 מיליון נוסעים.

יעקב דיין: המצב מאוד גרוע.

יעקב דיין: מספטמבר 2000 אנחנו נמצאים במצב אחר לגמרי מאשר מה שהיה בשנת 2000.

דוד טל: לגבי טרמינל 3; טרמינל 3 ייפתח בכל מקרה, גם אם יהיו רק 4 מיליון נוסעים – אני מגזים, כמובן?

יעקב דיין: כתוצאה מבדיקות כלכליות, הגענו למסקנה שעדיף טרמינל אחד.

יעקב דיין: אחרי בדיקות כלכליות נוספות שערכנו באמצעות משרדים חיצוניים הגענו להחלטה, שאנו פותחים בכל מצב.

יעקב דיין: ההחלטה היא שפותחים את הטרמינל גם עם 6,8 מיליון נוסעים.

יעקב דיין: תעופה פנים-ארצית אינה קשורה להכנסות ולהוצאות הרשות.

יעקב דיין: יש איזו מסגרת כספית שמוסכמת עם האוצר.

יעקב דיין: אם יש עודפים – מעבירים, אם יש גירעון – משלמים לנו, זאת רשת ביטחון.

יעקב דיין: ההכנסות שלנו בשנת השיא היו 400 מיליון דולר בשנה.

דוד טל: יש לי שאלה; איזו סיבה יש לכם להתייעל?

דוד טל: אם אני מתייעל ואני בסדר, מילא אם זה היה נשאר אצלי.

דוד טל: אבל אתה אומר שאם יש לך עודף, אתה מעביר לאוצר.

יעקב דיין: רק במסופים.

רינה פאר: הפעילות שלנו נעשית על-פי הוראת שעה.

יעקב דיין: ב-2003 אנו עומדים על 300 מיליון דולר.

יעקב דיין: ההכנסות הצפויות מתחלקות להכנסות מאגרות והכנסה מסחרית, שהיא 160 מיליון דולר.

יעקב דיין: היתרה – 140, זאת הכנסת תעופתית.

יעקב דיין: כל הכנסה תעופתית היא בפיקוח הכנסת.

יעקב דיין: זה אומר אגרת מטוסים, אגרת נחיתה, אגרת חניה, אגרת נוסע יוצא, אגרת נוסע נכנס, פיקוח אווירי – כל האגרות שלנו – זה לא החלטה של הרשות, זה עובר את המסלול אצלנו; הנהלה, ועדת כספים, מועצה, מגיע לשר התחבורה, ועדת שרים ואחרי זה ועדת הכלכלה.

יעקב דיין: זה התחום של האגרות.

יעקב דיין: כל מי שיגיד לכם שיש השוואה אובייקטיבית בתחום האגרות – שדה מול שדה - טועה.

יעקב דיין: קשה מאוד לעשות השוואה בין שדה לשדה, כי אחד נותן שירות כזה ואחד נותן שירות אחר.

יעקב דיין: לא כל השירותים שווים – חלק באמצעות קבלנים, וקשה לתת השוואה.

יעקב דיין: הדבר היחידי שבעניינו ניתן לעשות השוואה, אולי, הוא אגרת נוסע יוצא, שהנוסע משלם, ואגרת נוסע נכנס, שזה בתוך הכרטיס.

יעקב דיין: לאגרת נוסע יוצא נגיע עוד מעט.

יעקב דיין: כל האגרות האלה – 48% מההכנסה זה הכנסה תעופתית, כלומר נחיתה, חניה, נוסע יוצא, נכנס.

מל פולישוק-בלוך: מה השוני בשינויים?

יעקב דיין: נגיע לזה.

יעקב דיין: כוח האדם של הרשות; יש כוח אדם קבוע, שזה כ-1,200 משרות של עובדים קבועים, ועוד כ-1,300 עובדים ארעיים, וחלק מועסק על-ידי קבלנים.

יעקב דיין: זה לא כולל את הכבאים שעובדים במעברי הגבול וכו'.

יעקב דיין: זה כוח האדם הקבוע.

יעקב דיין: מ-1.1.94 הרשות קיבלה החלטה אסטרטגית, לצאת מפנסיה תקציבית.

יעקב דיין: כל מי שנקלט מינואר 94' עד היום הוא בפנסיה צוברת – מבטחים, מקפת וכו'.

יעקב דיין: מה שנשאר כרגע מפנסיה תקציבית זה תוצאה מאיזה מהלך של צמצום עובדים.

יעקב דיין: כל העובדים שפורשים, בדרך כלל, הם בפנסיה תקציבית, ומי שפורש זה אלה שהיו פעם במשרד התחבורה, מינהל תעופה אזרחי וכו'.

יעקב דיין: מה שנשאר בפנסיה תקציבית זה מעט מאוד – אתם רואים את זה פה.

יעקב דיין: אגב, כל תוכניות הפרישה שהיו עד היום הן פרישה מרצון.

יעקב דיין: זה לא בניגוד לרצונם של העובדים, זה הסכמים שמאושרים על-ידי הממונה על השכר.

יעקב דיין: למשל, היום מתנהלת פרישה מרצון עד סוף נובמבר בתנאים כאלה ואחרים – מוסיפים להם אחוזים בפרישה, מוסיפים להם הסתגלויות וכו'.

מל פולישוק-בלוך: כמה אחוזים פורשים כל שנה?

יעקב דיין: יש הפרישה הטבעית, שיכולה להגיע ל-20 עובדים.

יעקב דיין: פרישה מרצון – הוצאנו בקבועים, מ-2000 עד היום, כ-100 עובדים, וזה מאוד משמעותי.

יעקב דיין: אם תשוו את זה לחברת החשמל, עשו תוכניות, והפרישו אולי 30 או 40 עובדים.

יעקב דיין: אנחנו הפרשנו מספטמבר 2000 עד היום כ-100 עובדים בפנסיה תקציבית, ולכן זה נמצא בירידה.

יעקב דיין: פעם זה היה 1,300 עובדים, היום יש לנו 714 עובדים בפנסיה תקציבית.

יעקב דיין: פנסיה צוברת שנקלטו מאותה נקודת זמן זה 477.

יעקב דיין: המספר הזה הולך וגדל – ה-596.

יעקב דיין: לרשות יש 2,5 מיליארד ₪, שזה ייעודה, כדי לכסות.

יעקב דיין: יש לנו קופה שקל מול שקל, יש לנו כסף, יש יעודה.

יואל סלוצקי: כסף צבוע – גרוש על גרוש.

יעקב דיין: זה כסף צבוע, שיש לנו היום כ-2,5 מיליארד ₪, וזה מכסה את כל העניין הזה – גיל פרישה לגבר, לאישה, אחוזי פרישה וכו' – העסק הזה מתנהל כיאות.

יעקב דיין: יואל הוא המנהל של העסק הזה, אני יושב-ראש ועדת השקעות, בדרך-כלל זה בהשקעות מאוד סולידיות, בגלל שזה כסף של פנסיה.

יעקב דיין: זה בעיקר בבנקים - פיקדונות, אגרות חוב, ובאיזה אחוז מסוים במנהלי תיקים, במניות – אולי 2% או 3%.

דוד טל: מה התשואה של הכסף הזה?

יואל סלוצקי: הלוואי על כל המבטחים.

יואל סלוצקי: מעל 5%.

יעקב דיין: השנה נגמור ב-7.5%.

יעקב דיין: עד עכשיו דיברנו על כוח האדם הקבוע.

יעקב דיין: בנוסף אליו יש כוח אדם ארעי – כ-1,300 משרות, ושם זה בעיקר ביטחון, שזה משהו כמו 1,000.

יעקב דיין: כמעט אין לנו שליטה על המספר, אנחנו מקבלים הנחיות, כפי שאתם יודעים.

יעקב דיין: עלות הביטחון של הרשות השוטפת, כלומר כל שנה, היא כ-50 מיליון דולר.

יעקב דיין: עובדי הביטחון הם בעיקר מאבטחים, סלקטורים, מעט עובדים במטה של ראש חטיבת ביטחון, עוזריו וכו'.

דוד טל: יש לך דוגמה לגבי ארץ אחרת – מה העלות של נושא הביטחון?

גבי אופיר: אנחנו משקיעים בנושא הביטחון מעל כל מדינה אחרת.

דוד טל: זה ברור, אבל יש לכם נתונים מספריים?

גבי אופיר: עלות השכר הכוללת של הרשות היא 600 מיליון ₪ בשנה, כלומר סדר גודל של 130 מיליון דולר.

גבי אופיר: 50 מיליון דולר זה העלות של הביטחון.

יעקב דיין: אני לא מכיר שדה תעופה, ש-40% מסך עלות השכר שלו זה לביטחון.

יעקב דיין: זה כוח אדם ארעי של הרשות, העלות שלו אינה גבוהה, מה שמקובל במשק.

יעקב דיין: זה יותר מקבלנים, אבל זה סדר גודל ממוצע של 110,000 לעובד בשנה.

יעקב דיין: זה עולה לאחר מכן, אבל הוא לא מקבל קביעות.

יעקב דיין: עובד ביטחון פורש אחרי שנתיים-שלוש, בדרך כלל הם סטודנטים, המקסימום הוא עד שמונה שנים למנהלים שלהם.

יעקב דיין: הזוטרים גומרים אחרי חמש-שש שנים, גם לפני כן, אם יש עבודה.

יעקב דיין: לצערנו, בזמן האחרון אין עבודה, ולכן יש כלכלנים שעובדים בביטחון, והתחלופה היא מאוד קטנה מאז ספטמבר 2000.

יעקב דיין: אז היינו רצים אחריהם, לתת להם מענקי התמדה כדי שיישארו, היום הם נשארים גם בלי מענקי התמדה, וכמעט לא רוצים לצאת.

יעקב דיין: זה דבר שקרה מאז ספטמבר 2000.

יעקב דיין: המשכורות של הרשות ב-2003 זה 133 מיליון דולר – עלות שנתית, וזה כולל הכל.

יעקב דיין: כשאני אומר "שכר", אני מתכוון לשכר כולל כל ההפרשות הסוציאליות, כולל תלושי אוכל, כולל הבראה, כולל ביגוד, כולל נסיעות לחו"ל, כולל כל המרכיבים –זה 133 מיליון דולר, 600 מיליון ₪.

יעקב דיין: זאת העלות הכוללת, גם העובדים הארעיים, זה לא כולל עובדי קבלן.

יעקב דיין: הסעיף השני בהוצאות שלנו זה אחזקה ותפעול, וזה 58 מיליון דולר.

יעקב דיין: חשוב לדעת את זה; השטחים של הטרמינל החדש הם פי ארבעה או חמישה מאשר השטחים הקיימים כיום.

יעקב דיין: זה מחייב הוצאות אחזקה ותפעול הרבה יותר גדולות מאשר בטרמינל הקיים.

יעקב דיין: זכרו, שכל התעופה הבין-לאומית עוברת לטרמינל אחד.

יעקב דיין: לא עובדים בשני טרמינלים, אלא בטרמינל אחד.

יעקב דיין: התקציב שאושר לנו עכשיו - התוספת שמתחייבת כתוצאה מפתיחת הטרמינל להפעלת שנה שלמה היא כ-170 מיליון ש"ח.

יעקב דיין: התחלנו ב-400 מיליון ₪ דרישות, בדקנו את עצמנו, לאור המצב הכלכלי התחלנו לצמצם, הגענו לתקציב שאמור להיות מאושר במועצה בסך של כ-170 מיליון ₪ תוספת אחזקה ותפעול וכוח אדם.

יעקב דיין: צמצמנו למינימום את התוספת.

יעקב דיין: עשינו את כל המאמצים כדי שהעלויות כתוצאה מפתיחת הטרמינל תהיינה מינימליות.

מל פולישוק-בלוך: בעצם, לא כדאי לכם לפתוח את החדש.

יעקב דיין: כדאי.

יעקב דיין: אני אפרט גם את הבדיקה הכלכלית.

גבי אופיר: אל תשכחו שטרמינל אחד לא יישאר ריק, הוא צריך לעבור הסבות מסחריות.

יעקב דיין: היום הפחת של הרשות הוא 25 מיליון דולר.

יעקב דיין: עשינו את כל הבדיקה, והגענו למסקנה שגם עם 7 מיליון נוסעים כדאי לנו.

שלום שמחון: אם, נניח, מישהו היה משלם את זה, לא הייתם פותחים, כי זה לא היה משתלם לכם.

שלום שמחון: אם זה לא היה נופל עליכם, זה לא היה נפתח.

גבי אופיר: היינו פותחים, כי לא משתלם לנו לתפעל טרמינל סגור.

גבי אופיר: אנחנו בפירוש מרגישים שמגיע לעם ישראל שסוף-סוף ייכנסו בטרמינל הזה.

גבי אופיר: הרבה מאוד מהחברות הגדולות, שגם הן במעבר לטרמינל 3, שואלות את השאלות האלה.

מל פולישוק-בלוך: אני לא שאלתי את זה רק בגלל התיאוריה.

מל פולישוק-בלוך: אני שמעתי שמשתלם לכם לא לפתוח את הטרמינל.

גבי אופיר: אני מוכן לחבר לך ספר שלם לגבי התחושות והחשדות בעניין הזה, של השאלה למה הטרמינל לא נפתח.

גבי אופיר: אנחנו מתים לפתוח אותו בזמן.

גבי אופיר: מגיע לעם ישראל.

גבי אופיר: אם תביאי לי עובדים זרים, תראי איך העבודה תיעשה.

מל פולישוק-בלוך: עכשיו הבעיה היא העובדים?

יעקב דיין: ב-2005 זה הפעלה מלאה של שנה מלאה.

יעקב דיין: התחייבות בגין התמ"א זה סעיף 197.

יעקב דיין: אנחנו שומרים כסף לזה.

יעקב דיין: התביעות הן 5 או 6 מיליארד ₪.

יעקב דיין: אין ספק שלא נעמוד, אפילו לא ב-5% מזה.

יעקב דיין: אבל שמנו כסף – 30 מיליון דולר, ובחוזרים – 70 מיליון דולר לנושא הזה.

יעקב דיין: ודאי שלא נוכל לממן את התביעות האלה – לא 50%, לא 10% ולא 15%.

יעקב דיין: הרשות מימנה את כל הפרויקט הזה, שהוא כ-950 מיליון דולר.

יעקב דיין: הפרויקט עצמו הוא 557 מיליון דולר.

יעקב דיין: אגב, אנחנו במסגרת התקציב, כפי שאישרה הממשלה ביוני 95'.

יעקב דיין: עמדנו במסגרת התקציב הזאת של ה-557.

יעקב דיין: בנוסף, יש האזורים שראיתם בסיור, שזה כ-100 מיליון דולר.

יעקב דיין: יש כבישים, רחבות חניה וכו'.

יעקב דיין: סך כל ההשקעה מ-94' עד היום היא כ-950 מיליון דולר.

יעקב דיין: הרשות לא קיבלה אגורה אחת מהממשלה בתחום הזה.

יעקב דיין: אנחנו שואפים לא לגייס אגורה אחת נוספת.

יעקב דיין: סך כל ההוצאות שלנו; אם ההכנסה היא 300 מיליון דולר, אם ניקח את 2003, ההוצאה היא 242 מיליון דולר.

יעקב דיין: זאת הוצאת מזומנים.

יעקב דיין: כלומר עדיין, למרות המצב הכלכלי הלא-קל – אין כמעט תיירות.

יעקב דיין: פעם התיירות היוותה 70% מהתנועה, היום זה 20%-25% מתנועת הנוסעים.

יעקב דיין: רוב התנועה היא תנועה של ישראלים.

יעקב דיין: יש כ-750,000-800,000 תיירים שמגיעים דרך האוויר לארץ, זאת בהשוואה לאותם שני מיליון.

יעקב דיין: עדיין יש לנו איזה עודף תזרימי, שממנו אנחנו יוצאים כדי להחזיר את ההלוואות ואת הקרן.

יעקב דיין: לקחנו 100 מיליון דולר מכספי ערבויות - זאת הלוואה לטווח של שלושים שנה.

יעקב דיין: יש לנו עשר שנים שלא מחזירים, ואחרי עשרים שנה משלמים ריבית וקרן.

יעקב דיין: עשינו בדיקה, והגענו למסקנה שכדאי לגייס כאן בארץ ולא בחו"ל – לא בהנפקה, כפי שעשתה חברת החשמל, אלא הגיוס היה בריבית מאוד נמוכה.

יעקב דיין: היתה תחרות בין הבנקאות הישראלית, כאשר העמלה של הבנק היא 0.8 על הליבור, שהוא מאוד נמוך היום – כמעט אחוז אחד לחצי שנה, כאשר הגיוס בכל החלופות היה כמעט 8%.

יעקב דיין: חסכנו הרבה כסף בגיוס ובתוצאות שלו.

יעקב דיין: לגבי הטרמינל; פה זה השקעות.

יעקב דיין: בטרמינל יש שלושה מרכיבים.

יעקב דיין: יש טרמינל 3 עצמו, שהוצאנו עד סוף 2002 539 מיליון דולר.

יעקב דיין: ב-2003 נוציא 103, וב-2004 אנחנו אמורים לסיים כמעט את רוב ההשקעות.

יעקב דיין: הזרוע הרביעית – עשינו את התכנון, מה שנבנה כרגע זה שלוש זרועות.

יעקב דיין: יש תכנון מלא, זה ה-7 מיליון דולר – התכנון של הזרוע הרביעית.

יעקב דיין: יש החלטה, שאם התנועה תחזור לרמה של כמעט 8 מיליון נוסעים, אנחנו מתחילים לבצע.

יעקב דיין: הכל מוכן לביצוע, ובפרק זמן של שנה וחצי או מקסימום שנתיים אפשר לבנות את הזרוע הרביעית.

יעקב דיין: זה חלק מההחלטות כדי לצמצם הוצאות, גם בתחום הפיתוח, עצרנו את הזרוע הרביעית כרגע מביצוע.

שלום שמחון: אין סיכוי שהאגרה תרד?

יעקב דיין: במצב הכלכלי של המדינה?

יעקב דיין: בנושא הרכבת השתתפנו ב-24 מיליון דולר משפירים לנתב"ג.

יעקב דיין: גם הביצוע של זה מסתיים, כנראה, והתשלום כבר הועבר לרכבת עד פברואר ומרס 2004.

יעקב דיין: זה בטח לא ימנע את הפתיחה של נתב"ג 2000.

יעקב דיין: אנחנו השתתפנו באותו קטע שהוא בתוך נתב"ג עד הגדר.

יעקב דיין: מהגדר אלינו זה על חשבון הרשות.

יעקב דיין: מה שקורה הוא שבפיתוח אנחנו גמרנו את ההוצאות הגדולות, וכשאנו נכנסים ל-2004 אנו מתחילים לרדת לאותן רמות.

יעקב דיין: גם בתזרים מזומנים שלנו אנחנו מניחים שלא יהיה פרויקט בסדר גודל כזה בשנים הקרובות.

יעקב דיין: יכול להיות שיהיה שדה תעופה בתמנע, אבל זה עדיין לא בסדר גודל של מה שהיה בשנים 94'-99'-2000.

יעקב דיין: פרויקטים אחרים של הטרמינל זה אזורי התמך – זה הפרויקט הגדול.

יעקב דיין: בנוסף לטרמינל עצמו יש הרבה מבנים שתומכים בטרמינל, שאני לא אפרט אותם – אולי נתב"ג 2000 יפרטו – זה כ-80 מיליון דולר.

יעקב דיין: כל כבישי הגישה זה 22, בכל התזרים מזומנים שלנו מופיע ה-HBS ברמת הוצאה של 50 מיליון דולר פיתוח, ו-20 מיליון דולר הוצאה שוטפת על פני שש שנים.

יעקב דיין: כלומר ההוצאה של ה-HBS זה כ-70 מיליון דולר, וזה הסיפור של האגרה, שלפרויקט HBS תהיה אגרה נפרדת, שתממן את ה-70 מיליון דולר, אפילו לפרק זמן מצומצם של שלוש-ארבע שנים.

יעקב דיין: זאת לא אגרה שתהיה לכל הדרך, אלא לשלוש או לארבע שנים ברמה של 3-4 דולר.

יעקב דיין: היתה הסכמה עם משרד התחבורה.

גבי אופיר: היתה החלטה רעה מאוד.

גבי אופיר: שר התחבורה בסופו של דבר קיבל את ההחלטה שלו, שבסופו של דבר.

גבי אופיר: העליתי את זה בזמנו לשר סנה, העליתי את זה לשר החדש.

גבי אופיר: היום אני מתכוון להעלות את זה למועצה.

גבי אופיר: זה אגרות בשמים.

גבי אופיר: אם בשורה התחתונה רוצים להמשיך לשמור על יציבותה של הרשות מבחינה כלכלית, על-מנת לפתח את תשתיות שדות התעופה במדינת ישראל, כי בשביל זה אנחנו קיימים- -

שלום שמחון: בסופו של דבר, מי שמשלם את האגרה הזאת היא האזרח.

שלום שמחון: בוא נדבר רגע בהגינות ובראייה לוגית; אני בא לשדה, משלם 13 דולר, ועכשיו 17 דולר.

שלום שמחון: בכסף הזה, בסדרי העדיפויות של מה שאתה אומר כרגע, אתה רוצה לבנות את השדה הבא.

שלום שמחון: הפועל היוצא של העניין הוא שכאילו אתה קובע סדרי עדיפויות אחרים לכסף שלי.

גבי אופיר: לא נכון.

שלום שמחון: ודאי שכן.

שלום שמחון: אתה אומר 'המטלה שלי היא לבנות את השדה בתמנע'.

שלום שמחון: מאיפה בא הכסף שלכם?

שלום שמחון: 50% מהכסף בא מהאגרות, ועוד 50% מהכסף בא מהשטחים המסחריים.

מל פולישוק-בלוך: בעצם אתה הופך להיות מנגנון לגיוס מס.

גבי אופיר: אני לא עושה המרות כספים לגבי תמנע.

גבי אופיר: כשאני מחבר את סך הכל ההוצאות והמטלות שיש לרשות על-מנת לתת שירות, אני מוצא את עצמי בסדרת החלטות, ואני מגיע למצב בלתי-אפשרי.

יעקב דיין: בכל תזרימי המזומנים מופיע ה-HBS.

יעקב דיין: אגב, כפי שאתם יודעים, יש היום מסוף מטענים בנתב"ג.

יעקב דיין: יצאנו למכרז, הוא התנהל, ואנחנו כרגע בשלב של ניסוחים אחרונים של ההסכם, כדי להקים מסוף מטענים חדש.

יעקב דיין: לגבי האגרקסקו, יוצאים במכרז עוד שנה-שנה וחודשיים.

יעקב דיין: לגבי האגרות עצמן; יש סוגי אגרות.

יעקב דיין: יש אגרת נחיתה, יש אגרת חניה.

יעקב דיין: אגב, אגרות נחיתה וחניה זה מה שמקובל בעולם.

יעקב דיין: למטוס יש לו משקל מרבי להמראה, יש נוסחה, ובכל העולם, פחות או יותר, זאת אותה נוסחה.

יעקב דיין: כפי שאמרתי, כל האגרות הן בפיקוח הכנסת, ועדת שרים וכו'.

יעקב דיין: היום אנחנו לוקחים 13 דולר אגרת נוסע יוצא.

יעקב דיין: באילת משלמים 60% מהאגרות בנתב"ג, כלומר אותו מטוס שנוחת בנתב"ג ונוחת באילת משלם כ-60%.

יעקב דיין: הנוסע שיוצא מאילת או יוצא מנתב"ג – הנוסע היוצא באילת משלם כ-7 דולר לעומת ה-13 דולר.

מל פולישוק-בלוך: מי קבע את זה?

יואל סלוצקי: אתם, הכנסת.

מל פולישוק-בלוך: אך למה יש פער?

יעקב דיין: היתה התנגדות לאגרות באילת משיקולים של תיירות נכנסת.

יעקב דיין: רצו לעודד תיירות נכנסת לאילת, לא היו אגרות בין-לאומיות.

דוד טל: מתי בפעם האחרונה הגשתם בקשה להעלות את האגרה?

יואל סלוצקי: בפעם האחרונה ביקשנו להוריד, וזה היה ב-94'.

יואל סלוצקי: אנחנו צריכים לעבור לפני כן את המחסום של הממשלה, ואנחנו לא מצליחים לעבור את המחסום הזה.

יואל סלוצקי: מדובר בהתייעלות שאין לה אח ורע בשום מקום.

יואל סלוצקי: כשאתה נוסח לחו"ל, לארצות הברית למשל, אתה משלם, חוץ מה-8 דולר לכל קטע של חברת התעופה, 40-50 דולר אגרת נוסע.

דוד טל: אבל בשביל הכסף הזה אתה מקבל את אותו שירות?

יואל סלוצקי: לא.

יואל סלוצקי: אנחנו נותנים פתרון יותר טוב לנוסע.

יואל סלוצקי: באנגליה, בהיתרו, למשל, בשעות העומס, שזה שלושת-רבעי יום אצלם, יש עוד 60% של מסים.

מל פולישוק-בלוך: אם היו משווים את האגרות באילת, זה היה מוסיף לכם משהו?

יואל סלוצקי: עוד מיליון דולר בשנה.

יואל סלוצקי: זה משמעותי על פני זמן, תזרימית.

גבי אופיר: זה משמעותי מבחינתנו, אבל זה לא ישנה באופן מעשי- -

יעקב דיין: אבל 2 דולר זה משמעותי.

שלום שמחון: אילו עוד אגרות אתם גובים?

יעקב דיין: אנחנו גובים אגרת נחיתה למטוס, אגרת חניה, אגרת פיקוח אווירי, אגרת נוסע נכנס.

מל פולישוק-בלוך: כמה זה אגרת נוסע נכנס?

יעקב דיין: 3 דולר.

יעקב דיין: הוויכוח הוא תמיד על אגרת נוסע יוצא.

יעקב דיין: לא כל-כך פשוט היום להעלות את אגרת הנחיתה והחניה.

יעקב דיין: אם אתה בונה טרמינל במיליארד דולר, היו צריכים אולי אגרת פיתוח.

יואל סלוצקי: בטורונטו עשו את זה – באת, שילמת, על הכרטיס, לפני שהמראת, עוד 10 דולר – מרכז פיתוח.

יעקב דיין: אם היינו מקבלים את ה-2 דולר שיעורים ב-94' ואת השחיקה של ה-36%, אין ספק שגם במצב הנוכחי היינו יכולים לעשות את ה-HBS, את תמנע ועוד פרויקטים אחרים.

שלום שמחון: אם אני נוסע בלופטה

שלום שמחון: אנזה, אני גם משלם?

יואל סלוצקי: אם אתה נוסע בלופטה

יואל סלוצקי: אנזה, אתה משלם 32; תל-אביב-פרנקפורט זה 8 דולר, פרנקפורט-ניו-יורק עוד 8 דולר, וחזרה – אותו סיפור.

מל פולישוק-בלוך: אבל עיקר הבעיה הבטיחותית היא של הרשות.

יואל סלוצקי: יש מאבטחים על המטוס.

יעקב דיין: כל ההוצאות שלנו – הבעיה של שחיקת הדולר בשלוש השנים האחרונות משפיעה מאוד.

יעקב דיין: אנחנו פה נשחקים כל הזמן.

יעקב דיין: אגב, גם במסחר הכל צמוד לשער היציג של הדולר.

יעקב דיין: כשריצ'רדסון משלם, הוא משלם כ-20 דולר פר נוסע יוצא.

יעקב דיין: זה דולרים, וזה נשחק.

יעקב דיין: ברגע שזה צמוד לשער היציג, בשנתיים-שלוש האחרונות, אנחנו כל הזמן נשחקים בצד ההכנסות, וההוצאות שקליות, ויש לזה משמעויות במונחים דולריים, כמובן.

יעקב דיין: 52% מההכנסות הן מסחריות.

יעקב דיין: בעצם, כל מי שפועל בנתב"ג משלם אחוז מהפדיון שלו – קייטרינג, שירותי תעופה, נכסי תעופה, אל-על.

יעקב דיין: כל חברה שפועלת בנתב"ג משלמת אחוז מהפדיון, ולפעמים גם על המכס, או שהם משולבים.

יעקב דיין: רוב המכרזים שלנו הם מכרזים לשלוש שנים, צריך לזכור את זה.

יעקב דיין: זה לא לתשע שנים, כמו שדיברנו, להוציא המכרזים הגדולים.

יעקב דיין: בגלל שההשקעה היא גדולה בצד המכסי, עשינו מכרזים לטווח ארוך יותר.

שלום שמחון: ההשקעה של סקאל היא יותר גדולה מההשקעה של ממן?

שלום שמחון: למעשה, אני לא התכוונתי שבדיון היום נגיע למכרזים.

שלום שמחון: נקיים ישיבה בנושא הזה, וישתתף בה גם הממונה על ההגבלים העסקיים.

שלום שמחון: הוא אמר שיש מכרזים שהם שלוש שנים, כיוון שההשקעה היא גדולה.

מל פולישוק-בלוך: למה צריך לתת לריצ'רדסון לעשר שנים, ולא לשלוש שנים?

יעקב דיין: נענה על זה אחר כך.

גבי אופיר: כפי ששמתם לב, מאחר שהבינותי שאתם מתכוונים לשבת אתנו ולשמוע הכל, אנחנו שמים פה מצג בסיסי של נתונים, אחרת חבל לדון ולשאול שאלות, בלי לדעת את העובדות.

גבי אופיר: מה שהציג פה דיין בפועל בנושא הכלכלי זה הסטטוס.

גבי אופיר: אם נפתח את הסטטוס הזה הלאה, נראה שמה שמעומד אחריו הוא מצב קשה מאוד, שהרשות עלולה להיקלע בו מבחינה כלכלית בהמשך, מתוך הנחה שאנחנו עדיין רוצים להיות נאמנים ליעדים ולמטרות הרשות.

גבי אופיר: טיפול בתנועת אנשים; 6,8 זה לא התייצבות, זה המשך הכאוס בתנועת הנוסעים במדינת ישראל.

גבי אופיר: אם לזה קוראים התייצבות, זה חמור מאוד.

גבי אופיר: הדבר השני שמשת

גבי אופיר: מע מהטבלאות כאן נכון להיום זה החלטות בסדר גודל של 100 מיליון דולר.

גבי אופיר: יש פה סיכוני רשות, שהדגשתי אותם במודע או שלא במודע, שיכולים להרע אתנו.

גבי אופיר: יש גם הנושא של סעיף 197.

גבי אופיר: התביעות הן בגין ירידת ערך.

גבי אופיר: אנחנו מנהלים את המאבקים בבתי המשפט מול כ-17 עורכי דין שמייצגים את הציבור.

גבי אופיר: הרשויות תובעות אותנו בעניין הזה.

גבי אופיר: הדבר הזה לא יכול להישאר על שולחנה של הרשות.

גבי אופיר: באיזה שלב מדינת ישראל תצטרך – אנחנו לא נוכל להישאר פה לבד, למרות שיש איזה מסמך, שנותן בצורה כזאת או אחרת איזו ערבות של שר האוצר, ואני לא זוכר את הניסוח.

גבי אופיר: אם לא נישאר אקס-טריטוריה במובן הזה, של איחוד עם רשויות, אף אחד לא יוכל לתת לנו רמת שירותים ייעודיים, שרק אנחנו יודעים לתת אותם.

מל פולישוק-בלוך: מישהו חושב אחרת?

גבי אופיר: היתה הצעה להעביר אותנו ללוד.

גבי אופיר: זה עולה פעם בכמה זמן.

גבי אופיר: כתוצאה מהמצב הכלכלי הקפאנו פרויקטים בסדר גודל של למעלה מ-600 מיליון ש"ח.

גבי אופיר: למשל, רצינו לבנות טרמינל נוסף באילת.

גבי אופיר: מדובר בהשקעה בסדר גודל של 70 מיליון ₪, לרבות נושא הטיפול - אמרנו שבטווח של חמש שנים, זאת העלות שלנו שם.

גבי אופיר: חמש שנים מול בניית תמנע, זה לא כדאי.

גבי אופיר: מצד שני, אזרחי המדינה סובלים מרמת שירות.

גבי אופיר: יש לי עוד רשימה ארוכה של פרויקטים, שלא הייתי רוצה להיכנס אליהם עכשיו.

גבי אופיר: קיצצנו בטיפול דמי אחזקה בסדר גודל של 80 מיליון דולר בשנתיים.

גבי אופיר: התייעלנו בנושא כוח האדם – אני חושב שהרשות שנים לא פיטרה – אבל תמיד אפשר להתייעל.

גבי אופיר: בנושא הזה היום, בשנים האלה, אנחנו נימצא באיזה שלב בגבול אדום, ולכן מאוד משנה בכל תהליך ההחלטות שיכולות להיות כלפי הרשות בכל היבט ועניין, בשאלה האם אנו מסוגלים להחזיק את עצמנו וכו'.

גבי אופיר: למשל, שמעתם את נושא האגרות.

גבי אופיר: התקבלה החלטה ב-HBS.

מל פולישוק-בלוך: חלק משמעותי מההוצאות הוא, כמובן, המשכורות.

מל פולישוק-בלוך: לא מספיק לומר ש-2,500 איש מקבלים.

מל פולישוק-בלוך: צריך לדעת מה, כמה ואיך.

מל פולישוק-בלוך: זה דבר מאוד משמעותי מבחינת התייעלות של מערכת.

מל פולישוק-בלוך: יש לי הספר של רכלבסקי בבית, אבל- -

גבי אופיר: אנחנו דוגלים בשקיפות של 100%.

גבי אופיר: אין לנו בעיה לתת את כל הנתונים.

דוד טל: ממה שהוצג אני מתרשם שיש מצב של יעילות של המערכת.

שלום שמחון: סיכמנו במסגרת ועדת המשנה מול רש"ת את לוח הזמנים במהלך הישיבה.

שלום שמחון: החלטנו – אני ומנהלת הוועדה מול ענת – באילו נושאים ניגע בישיבות.

שלום שמחון: הישיבה הבאה תעסוק בתחרות בשטחי המסחר בנתב"ג 2000, וישתתף בה גם הממונה על ההגבלים העסקיים, אז אין סיכוי שנתקוטט.

מל פולישוק-בלוך: רצוי גם לבדוק את כל הנושא הזה משפטית.

דוד טל: נוכל לקבל חומר כתוב עם הנתונים?

יורם שפירא: הכל כאן.

שלום שמחון: הקיטון במספר הנוסעים מעמיד בסכנה את היכולת של הרשות לעמוד במטרות שהיא לקחה על עצמה לשנים הבאות, והסיכוי לעמוד בהם הוא אחד משניים – בהגדלת האגרה, או בהגדלת כמות המסים, שזה לא תלוי בנו.

שלום שמחון: אני מבין ממה שאתם אומרים, שיש סכנה להמשך הפיתוח.

שלום שמחון: נושא ה-HBS סוכם על-ידי שר התחבורה, והוחלט שזה יהיה מתקציבכם.

שלום שמחון: תודה רבה, הישיבה נעולה.