ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 16, פרוטוקול מספר 228, 2004-07-19 12:30

שאול יהלום: אני מתכבד לפתוח את הישיבה.

שאול יהלום: אנחנו עוסקים בהצעת חוק פרטית של חברי הכנסת עמיר פרץ, אילנה כהן ודוד טל.

שאול יהלום: הנושא הוא חוק חופשה שנתית.

שאול יהלום: אני מבין, שאתם קיבלתם על עצמכם לתאם את העניין עם הממשלה.

שאול יהלום: מונח לפנינו נוסח של הממשלה.

עמיר פרץ: הוא לא הועבר לידינו.

שאול יהלום: זה הגיע לכאן הרגע.

נועה וגנר: רצינו לא להעיר את ההערות אחת לאחת בלי להציע נוסח שיציג את ההערות שאנחנו רוצים להעיר ולכן, אנחנו מניחים פה נוסח ששקול לזה שהיינו באים ומעירים את ההערות שלנו לנוסח הקיים.

נועה וגנר: אנחנו מבקשים…

שאול יהלום: יש שתי אפשריות: ללכת לפי הנוסח שלכם וללכת לפי הנוסח הממשלתי.

שאול יהלום: אם אנחנו רוצים להתקדם מהר, אני מציע שנלך לפי הנוסח הממשלתי, כי על כל דבר הם יגישו התנגדות.

אילנה כהן: התוצאה תהיה אותה תוצאה?

אילנה כהן: מה שחשוב הוא שבסוף לא יספרו את אותו יום שישי בתור יום חופשה.

אילנה כהן: זה מה שחשוב.

אילנה כהן: זה הדבר העיקרי.

נועה וגנר: התוצאה תהיה אותה תוצאה.

נועה וגנר: פשוט היו כמה בעיות עם הנוסח המוצע…

עמיר פרץ: דברי אתנו על המהות.

עמיר פרץ: את הנוסח אפשר לנסח אחר כך.

עמיר פרץ: למה אתם מתנגדים במהות?

נועה וגנר: עולה מדברי ההסבר שהמטרה היתה להחיל את צו ההרחבה ומעבר של כל עובד ל-5 ימים ולקבוע את זה בחוק.

נועה וגנר: יש בעיה פנימית שקיימת בהצעת החוק כפי שהיא: ראשית, ההצעה מציעה לדבר על ימי עבודה בפועל, שזה המהות כי אנחנו אומרים שניקח את הדברים ונדבר על ימי עבודה בפועל.

נועה וגנר: אבל כשאנחנו מדברים על ימי עבודה בפועל אנחנו לא מביאים במנין אפילו יום מנוחה אחד.

נועה וגנר: אנחנו תמיד מדברים על ימי עבודה בפועל ולכן, סעיף 1 לחוק המוצע הוא מיותר, כיוון שהכלל צריך להיות שימי המנוחה השבועיים, יום אחד או שניים, יהיו מחוץ לימים הנמנים לצורך החופשה.

נועה וגנר: זה דבר שצריך להיות ברור והוא לא עולה מהנוסח המוצע.

שאול יהלום: אני רוצה להבין: בסעיף 1 כתוב כך: "לא ייכלל אלא מנוחה שבועית אחת" יבוא "לא יבוא במנין אלא ים מנוחה שבועי אחד"; מסכים משרד התמ"ת שבכלל לא יבוא יום מנוחה.

נועה וגנר: אם אנחנו מדברים על ימים בפועל, ממילא אנחנו לא מונים ימי מנוחה בתוך מנין ימי החופשה.

שאול יהלום: אז מדוע אדוני מציע שיהיה יום מנוחה אחד בחופשה?

שאול יהלום: אם נניח מגיעים לי 10 ימים, אני רוצה 10 ימים בפועל.

שאול יהלום: מדוע אני צריך שתכלל שבת?

אילנה כהן: אני אסביר לך מה קורה: במקומות העבודה המוסדרים אין בעיה.

אילנה כהן: הם עברו ל-5 ימי עבודה ויום שישי לא נספר כיום חופשי.

אילנה כהן: זה ידוע ומובן מאליו.

אילנה כהן: מדובר על אותם אנשים שהחליטו על דעת עצמם שהם מאמצים 5 ימי עבודה ופתאום, מחשבים לבן אדם שיום שישי זה יום חופשה.

אילנה כהן: וכך, תוך כמה זמן גומרים לו את כל החופשה והחישוב לא נכון.

אילנה כהן: אם אתה מקבל את העיקרון של 5 ימים כביכול, אימצת ילד, אז תתנהג אליו כילד לכל דבר ועניין.

אילנה כהן: פה הם אימצו את ה-5 ימי עבודה לא בצו ההרחבה כי נוח להם, אבל את ימי החופשה, את יום שישי למשל, הם סופרים כחופשה.

נועה וגנר: יכול להיות שיש פה בעיה עם גורמים מסויימים שקוראים לא נכון את צו ההרחבה.

נועה וגנר: צו ההרחבה מאוד ברור והוא אומר, שבמקום שעובדים 5 ימים בשבוע אנחנו מדברים על ימי עבודה בפועל ונספרים ימי עבודה בפועל.

נועה וגנר: לא אמור להיות חוסר הבנה אם קוראים את החוק כך או אם קוראים את החוק אחרת.

נועה וגנר: אני רוצה להסביר מה ההבדל בין החוק היום לבין מה שמוצע כאן ומה שמוצע בצו ההרחבה: החוק היום מדבר על ימים קלנדריים, זאת אומרת על 14 ימים, כולל שבת, כולל מנוחה והפסיקה גם אומרת שאם יש ימי שישי סופרים מנוחה שבועית אחת.

נועה וגנר: זאת אומרת, סופרים סוף שבוע אחד אבל כל יום נמנה.

נועה וגנר: זאת אומרת שבסך הכל יש לנו 14 ימים והורדה של 5 ימים אז יש 10 ימים.

נועה וגנר: לכן, בסופו של דבר התוצאה, גם לפי החוק הקיים וגם לפי ההצעה בכפוף לתיקונים שאנחנו רוצים לערוך, מגיעה להיות אותו דבר.

שאול יהלום: יושב פה יושב ראש ההסתדרות ויושבת פה יושבת ראש האחיות והם מסתכלים אליכם בעיניים ומבינים מה שאתם רוצים להגיד.

שאול יהלום: אני לא אחד כזה ואני רוצה שנתחיל מאפס.

שאול יהלום: אני שואל אותך: האם במדינת ישראל אומרים שאתם מסכימים לכך שיום שבת לא נחשב יום חופשה בשום אופן?

נועה וגנר: לפי החוק הקיים הוא נחשב ולפי החוק המוצע הוא לא יחשב.

שאול יהלום: אני שואל את עמדתכם: אתם מסכימים שיום חג לא יחשב בכלל כחופשה.

נועה וגנר: נכון.

שאול יהלום: עכשיו אני שואל: האם אתם מסכימים שזה יקבע בחוק שמפעל שעובר לעבודה בפחות מ-6 ימים לא יכול להחשיב את היום החמישי או השישי… מחר מפעל גם יחליט שגם שלושה ימים.

שאול יהלום: מה זה איכפת לי?

שאול יהלום: נניח שיש אדם שיכול לעבוד 3 משמרות…

אילנה כהן: כמו האחיות, לא צריך להמציא.

שאול יהלום: נניח שהן עובדות 3 משמרות רצוף.

שאול יהלום: נמציא כזה דבר.

שאול יהלום: אני מחר אמציא כזה פטנט שאחות יכולה לעבוד 3 משמרות רצוף.

שאול יהלום: אז אני אגיד לאחות הזאת: תעבדי ראשון, שני ושלישי ורביעי חמישי שישי, האם את מבינה שזה לא יכול להיחשב כחופשה?

נועה וגנר: אנחנו אומרים כזה דבר: אם זה יום שלא עובדים בו זה יום המנוחה של העובד, לא יחול כיום חופשה.

שאול יהלום: אני מציע, שמה שכרגע אמרנו, נקבע בחוק שלכם.

שאול יהלום: למה אני צריך להמציא יוצא מן הכלל ולהגיד שאחד כן…

עמיר פרץ: סתם הסטנו את העניין.

עמיר פרץ: מטרת החוק היא פשוטה: אם לעובד מגיעים ימים שהוא צובר לפי שנות הוותק שלו, כך החוק קובע, אנחנו לא רוצים שמישהו יספור לו את שישי ושבת, כן עבד, לא עבד, תעזבו.

עמיר פרץ: כשסופרים את ה-14 יום המעסיק צריך לדעת, שהוא לא יכול להגיד לעובד שהוא מוציא אותו מיום זה…

שאול יהלום: אבל אתה כתבת בסעיף קטן (א): לא יבוא במנין אלא יום מנוחה שבועי אחד.

שאול יהלום: אתה, בחוק שלך כן הסכמת.

אילנה כהן: הכוונה היא שאם יש מנוחה ושבת, שלא יחשוב שגם יום שישי זו חופשה שנתית.

עמיר פרץ: נניח שאני עובד במפעל שיש בו עבודה ביום שישי.

עמיר פרץ: במפעל שאין בו עבודה ביום שישי הדברים מוסדרים בהסכמים בדרך כלל ולכן לא סופרים.

עמיר פרץ: הבעיה, שעובד שאיתרע מזלו והוא עובד ימי שישי כל השנה, האם כשסופרים לו את ימי החופשה המגיעים לו אומרים לו שיום שישי נספר לו.

שאול יהלום: למה אתה מכריח אותנו ללכת לניסוחים המסובכים של עורכי הדין.

שאול יהלום: אני אומר: ימי חופשה, ימי שבת וחגים.

שאול יהלום: אני עושה שני סעיפים ולא אחד.

שאול יהלום: 1.

שאול יהלום: ימי שבת וחגים לא יחשבו כחופשה.

שאול יהלום: 2.

שאול יהלום: מקומות עבודה שבהם הוחלט על קיצור שבוע העבודה, היום המקוצר לא יחשב.

שאול יהלום: אני אומר לך את זה בלשון פשוטה.

שאול יהלום: אנחנו ננסח את זה.

שאול יהלום: למה אתה צריך להגיד רק אחד ולא שניים?

שאול יהלום: אני אומר שזה לא יכול היות.

שאול יהלום: עזבו את הניסוח.

שאול יהלום: כולם מסכימים לזה?

שאול יהלום: גברת וגנר את מסכימה?

נועה וגנר: כמובן, זה העיקרון שצריך להיות.

נועה וגנר: אני רוצה להגיד שצורת הניסוח של הדברים אם מסתכלים על ימי ההבראה בפועל או מסתכלים על ימים קלנדריים ומוציאים את שישי ושבת.

נועה וגנר: זה אותו דבר.

שאול יהלום: את זה נשאיר לניסוח.

שאול יהלום: מקובל על כולם שימי מנוחה לא נכללים וכן, שמפעלים שעברו לקיצור שעות עבודה לשבוע עבודה.

עמיר פרץ: לא, אני לא מסכים.

עמיר פרץ: מפעלים שעברו לקיצור שעות עבודה אין בעיה, זה חלק מההסכמים.

עמיר פרץ: זה מה שאומרת הגברת כהן…

אילנה כהן: לא, אמרתי מהתחלה, שאיפה שזה מוסדר זה מוסדר.

שאול יהלום: אז אני מציע לכתוב בחוק, שמפעל שעובד שבוע עבודה מקוצר, העיקרון הוא שהימים שהם לא עובדים לא יחשבו כחופשה שנתית לעולם.

שאול יהלום: מה הבעיה?

עמיר פרץ: אני אגיד לך מה הבעיה: אין לנו מטרה לעזור פה לעובדים שנמצאים בהסכמים.

עמיר פרץ: זו לא חוכמה.

עמיר פרץ: כמו שבכנסת מישהו יכול להגיד שעובדים רק 3 ימים ונוציא את כולם לחופשה.

עמיר פרץ: הם מעוגנים בהסכמים, יש הסכם לעובדי הכנסת ואף אחד לא יכול להזיז שום דבר והכל בסדר.

עמיר פרץ: פה, אנחנו רוצים להגן על עובדים שלא מעוגנים בהסכמים.

עמיר פרץ: עובדים שמשחקים איתם, אומרים להם פעם שבת, פעם יום ראשון פעם יום שלישי.

עמיר פרץ: כשאותו עובד יוצא לחופשה ומחר יגיש עובד תביעה נגד המעסיק שלו שהוא לא קיבל את החופשה המגיעה לו על פי חוק בצו ההרחבה והמעסיק יגיד: הוצאתי אותו ל-14 יום ומסתבר שהוא הוציא אותו מיום רביעי ועד יום רביעי, אז ידעו כולם שהוא הוציא אותו רק ל-10 ימים כי הוא כלל לו פעמיים שישי-שבת.

עמיר פרץ: אי אפשר לספור את שישי ואת שבת עבור שום עובד בארץ משום מקום, אם מישהו מוציא אותו לחופשה.

עמיר פרץ: זו הכוונה.

עמיר פרץ: שהמעסיק ידע שהוא הולך לספוג עוד יומיים חופשה.

עמיר פרץ: אותו מעסיק שאין לו הסכם…

שאול יהלום: נניח שיש מפעל הי-טק והוא מחליט, שיש לו מספיק טכניקה לעבור ל-4 ימי עבודה בשבוע ובימים חמישי, שישי שבת הוא בחופש או בשישי, שבת ראשון, אז אתה גם לא סופר, נכון?

שאול יהלום: לכן, אני ביקשתי שיהיה כתוב בחוק שכל מפעל שעובר לשבוע עבודה מקוצר, ימי אי העבודה לא יכולים להיכלל בחופשה השנתית.

עמיר פרץ: ומי שלא עובר לשבוע עבודה מקוצר?

שאול יהלום: אז ברור שאם הוא עובד 6 ימים בשבוע הוא יכול לכלול את יום שישי.

עמיר פרץ: למה?

שאול יהלום: כי יום שישי זה יום עבודה.

שאול יהלום: מה, הוא לא יכול לכלול אותו.

שאול יהלום: לדוגמה מורים...

שאול יהלום: אני שואל אותך: נניח שמפעל עובד 6 ימי עבודה בשבוע.

שאול יהלום: בנק למשל עובד 6 ימים בלי הסכם.

שאול יהלום: אז שהוא מקבל 10 ימי חופשה הוא לא יכלול את יום שישי?

נועה וגנר: לא, הוא יקבל 12 ימי חופש.

נועה וגנר: בדיוק בגלל זה ביקשנו להבחין בין 6 ימים.

עמיר פרץ: אנחנו רוצים לשפר.

עמיר פרץ: מצבם יהיה ש"מסדרים" אותם.

עמיר פרץ: ועוד איך.

שאול יהלום: הממשלה מסכימה שבכל מקרה יום שישי לא יחשב כיום חופש?

עמיר פרץ: צו ההרחבה לא נוגע לענפים שעליהם יש צו הרחבה.

עמיר פרץ: צו ההרחבה מדבר על מספר ימים כללי והוא לא מדבר על הפירוט.

עמיר פרץ: הפירוט נעשה לפי ענפים.

עמיר פרץ: לכן, נניח שיש לנו צו הרחבה לגבי הסכם עם התאחדות התעשיינים, בסדר.

עמיר פרץ: מי שבהתאחדות, זה חל עליו ממילא והוא לא צריך חוק ולא צריך כלום.

עמיר פרץ: אבל מי שלא רוצה להיות חבר בהתאחדות ומי שלא רוצה לקבל עליו את צו ההרחבה, יוצא נשכר.

עמיר פרץ: היום, מי שעושק עובדים הוא בעל הבית במדינה הזאת.

עמיר פרץ: אנחנו רוצים שהתחרות תהיה הוגנת.

עמיר פרץ: כיום, כל המעסיקים שרוצים להיות בסדר עם העובדים שלהם מרגישים פראיירים ובצדק.

שאול יהלום: אני לא הבנתי את ההגיון.

שאול יהלום: אדוני יואיל להסביר לי את ההגיון לפני שאנחנו ממשיכים.

עמיר פרץ: שימי שישי ושבת לא יספרו כחלק מהחופשה שלהם.

שאול יהלום: גם במקומות שעובדים בהם ביום שישי?

עמיר פרץ: כן.

שאול יהלום: הממשלה לא מסכימה לזה.

עמיר פרץ: מה אנחנו משפרים בזה?

דפנה גוטנברג: צו ההרחבה מדבר על ימי עבודה בפועל.

דפנה גוטנברג: החוק מדבר בלשון אחרת שהיא בעצם עמומה והיא מה שאתה מנסה להגיד, מאשרת למעביד פרטי לפרש כמו שמתחשק לו.

דפנה גוטנברג: אבל אם נשתמש במונחים כמו שנועה נסחה, שמדובר בימי עבודה בפועל, אז לא יהיה מקום לפרשנויות.

דפנה גוטנברג: אנחנו רוצים שגם החוק ידבר בלשון יותר ברורה, אבל הצעת החוק לא הוסיפה על משהו שלא היה קיים קודם.

ישראל חזקיה: לפי ימים בפועל, כדי שלא ניתן יהיה לעשות תרגילים כאלה ואחרים.

שאול יהלום: אבל היא שואלת אותך, האם כשאתה סופר ימים בפועל, האם תספור את יום שישי?

ג'ודי וסרמן: אם הוא עובד ביום שישי אז כן ואם לא, אז לא.

עמיר פרץ: אני יודע איפה העושק.

עמיר פרץ: אם אתה מבטל את ימי שישי בספירה, המעסיק נאלץ להוסיף יומיים חופשה במקום שאין הסדר של 5 ימים בשבוע.

שאול יהלום: נכון, אז מה אתה רוצה?

שאול יהלום: האחיות למשל עובדות ביום שישי.

שאול יהלום: אם אחות יוצא לחופש, ברור שהוא מחשיב את יום שישי.

שאול יהלום: איפה נשמע שלא?

אילנה כהן: זה לא ככה.

שאול יהלום: את שבת אני בכל מקרה לא מחשיב, אפילו שהיא עובדת בשבת.

שאול יהלום: זה שירות חירום.

אילנה כהן: אם היא עובדת בשבת, יש לה יום חופש באמצע השבוע.

אילנה כהן: אבל אני אומרת, שבניגוד למה שאמרו פה, אני רוצה שיהיה ברור: הרי אותם מפעלים שאין לגביהם צו הרחבה, שהמעסיק עושה לפי רצונו, הוא לא יכול לספור כך או כך.

אילנה כהן: כלומר, באותם מפעלים - -

שאול יהלום: אני לא אתן לו לשגע את העובד.

שאול יהלום: החלטת – תעמוד בזה.

אילנה כהן: בדיוק כך.

אילנה כהן: אם הוא אמר שהוא עובד 5 ימים, יום שישי זה לא יום חופשה שנתית.

אילנה כהן: חד וחלק.

אילנה כהן: זה צריך להיות ברור.

גו'די וסרמן: אדוני, ההצעה של הממשלה עושה שני דברים: ראשית, היא לוקחת את העיקרון שמופיע בהצעת החוק הפרטית ותכף אעמוד על ההבדלים ביניהם, אבל היא גם עושה שינוי נוסחי ותפיסתי ככל שנוגע לאותם עובדים שעובדים 6 ימים בשבוע.

גו'די וסרמן: כמו שנועה אמרה, היא קובעת לגביהם חופש בימי עבודה בפועל.

גו'די וסרמן: אם החוק היום מדבר על 14 ימי חופשה לגבי אנשים שעובדים 6 ימים בשבוע, שזה גלובאלי וזה כולל יום אחד של המנוחה השבועית, הרי שהצעת החוק מדברת לגבי אותם אנשים שעובדים 6 ימים, 12 ימי עבודה בפועל.

גו'די וסרמן: זאת אומרת, החוק לפי ההצעה שלנו.

גו'די וסרמן: ..

שאול יהלום: גם לפי החוק היום כתוב שלא ייכלל יום מנוחה שבועי אחד.

ג'ודי וסרמן: נכון.

שאול יהלום: אז מה החידוש לגבי אנשים שעובדים 6 ימים.

ג'ודי וסרמן: אין חידוש.

ג'ודי וסרמן: אני רק אומרת, שהמינוח, הספירה של הימים תהיה ימי העבודה בפועל, בין אם מדובר ב-6 ימים...

שאול יהלום: אז איך את מגדירה יום עבודה בפועל.

שאול יהלום: את צריכה להגדיר, שיום עבודה בפועל הוא יום עבודה שאינו יום מנוחה ואינו יום חופשי לפי הנהוג באותו מפעל.

שאול יהלום: אם תגדירי ככה יום עבודה.

שאול יהלום: ..

ג'ודי וסרמן: מופיע כבר היום בחוק ואת זה לא מתקנים, שזה לא כולל יום מנוחה שבועי אחד.

ג'ודי וסרמן: זה כבר מופיע בחוק וזה יישאר בחוק.

שאול יהלום: יפה.

שאול יהלום: מה אם יש חג באותו יום?

ג'ודי וסרמן: גם חגים.

ג'ודי וסרמן: יש פירוט של הימים שלא נחשבים.

שאול יהלום: מה יהיה אם לא עובדים ביום שישי?

שאול יהלום: איפה זה מוגדר?

ג'ודי וסרמן: אותו עובד שעובד 5 ימים, יהיה לו מספר ימי עבודה בפועל...

שאול יהלום: איך יהיה איסור על המעביד לספור לו את יום שישי?

ג'ודי וסרמן: כי אם זה לא יום העבודה בפועל...

שאול יהלום: אבל על זה הויכוח.

שאול יהלום: הם טוענים כאן שהמעבידים מתחכמים.

שאול יהלום: אותם מעבידים אומרים: אני לא עברתי ל-5 ימים על פי צו הרחבה.

שאול יהלום: אני מפעל שמחליט מטעמי מזג האוויר, שביום שישי לא יעבדו.

שאול יהלום: אבל אני אומר שזה על חשבון החופשה שלכם.

ג'ודי וסרמן: אבל אז החוק יאמר, שמי שעובד 5 ימי עבודה בשבוע בפועל, יהיו לו לצורך הדוגמה 10 ימי עבודה בפועל חופשה.

ג'ודי וסרמן: זאת אומרת, אותם ימים שהוא עובד בהם...

שאול יהלום: אבל מה אכפת לי לקבוע ולתקן את ההגדרה ולומר: יום עבודה בפועל הוא יום עבודה שאינו יום חופשה, אינו שבת, אינו יום חגים ואינו יום זה שהמפעל נוהג באותו יום לא לעבוד.

שאול יהלום: זה כל מה שאני מבקש.

שאול יהלום: ואז, הוא סופר את ימי העבודה בפועל ומעביד שעובר על זה, עובר על החוק.

נועה וגנר: הדבר הזה קבוע בחוק.

נועה וגנר: פה יש קביעה מה הימים שאינם נמנים בימי החופשה ובין השאר הוא קובע ימי חג...

אילנה כהן: אם בחוק זה ככה, איך זה באמת קורה?

אילנה כהן: בשביתה, מפעל שלא עובד בימי שישי, סופרים לעובדים את יום שישי בתור יום שביתה ולא משלמים להם שכר על זה.

אילנה כהן: אין ספק שאת היום השישי, אפילו שאתה לא עובד ביום שישי ויש שביתה, מחשבים את זה כיום עבודה.

נועה וגנר: הטענה שיש מעבידים שעוברים על החוק לא יכולה להציג את זה שנכתוב את החוק יותר טוב.

נועה וגנר: אז הם יעברו על החוק כמו שהוא ייכתב עכשיו.

שאול יהלום: לא, אנשים לא עוברים על החוק.

שאול יהלום: גברת וגנר, את צריכה לומר מדוע אני לא יכול לחשוב דרך חשיבה של מעביד?

שאול יהלום: לעובד יש 30 יום חופש לצורך העניין.

שאול יהלום: אני אומר שיש לי פטנט: למה אני צריך להדליק את החשמל ולבזבז ובחופשה יש לי בעיה עם ממלאי מקום.

שאול יהלום: אני מנהיג אצלי, כמו שיש במפעלים דומים, שבכל יום שישי לא עובדים.

שאול יהלום: כשאומרים שהמשרדים והמפעלים לא עובדים בחול המועד, הם מנכים חצי יום מהחופש, את יודעת את זה?

שאול יהלום: העובד רוצה לעבוד בחול המועד ואומרים לו: לא.

נועה וגנר: זכותו של המעביד לקבוע את זה.

שאול יהלום: עכשיו בא המעביד ואומר: לא בחול המועד.

שאול יהלום: אני רוצה להנהיג מנהג חדש במפעל שלי, שבכל יום שישי לא יעבדו.

שאול יהלום: זה על חשבון חופש.

שאול יהלום: במקום שאתן 30 יום מרוכזים שהעובדים יסעו לצימרים בגליל, אני אתן לך כל יום שישי יום חופש.

שאול יהלום: מה אכפת לי?

שאול יהלום: אנחנו רוצים שזה יהיה נגד החוק.

שאול יהלום: הוא לא יעשה את זה אם זה יהיה מנוגד לחוק.

נועה וגנר: המעביד צריך לקבוע את מועדי החופשה.

נועה וגנר: אם המעביד רוצה להוציא את העובדים לחופשה מרוכזת?

שאול יהלום: העובד לא ידע מזה ובסוף השנה, כשמתחשבנים, המעביד אומר:

שאול יהלום: נתתי לך חופשה ולא מגיע לך.

שאול יהלום: העובד יגיד: מה זאת אומרת?

שאול יהלום: הרי אתה צריך לתאם אתי ואז הוא יגיד: הסכמת.

ג'ודי וסרמן: אפשר אולי להעביר בסעיף 5 את הימים שלא נכללים במניין ימי החופשה.

שי סומך: במקרה הזה אולי אפשר להסמיך את היועצת המשפטית להחליט.

שאול יהלום: בדיוק.

שאול יהלום: אנחנו מחליטים.

שאול יהלום: את העיקרון קבענו, שזה צריך להיות כתוב בחוק.

שאול יהלום: איך זה יהיה כתוב?

שאול יהלום: אנחנו משאירים את זה ליועצים המשפטיים.

שי סומך: מקובל.

עמיר פרץ: תמצאו ניסוח שאומר שהיה ומקום עבודה עשה לו אורח של קבע להשתמש בימי החופשה האלה, שזאת לא תהיה שיטה.

עמיר פרץ: כי כמו שאומר היושב ראש, מישהו פיתח שיטה.

עמיר פרץ: הוא לא מוסיף שעתיים ביום כדי להשלים את ה-8 שעות נוספות שאתה מפחית מ-5 ימי עבודה בשבוע.

עמיר פרץ: כי אם הוא מוסיף אז אין בעיה.

עמיר פרץ: אבל לא כדאי לו לתת את זה.

עמיר פרץ: הוא מסדר את העובד פעמיים: פעם אחת, הוא משאיר אותו לעבוד 8 שעות בשבוע במשך 5 ימים ולא נותן לו להשלים את השעות שהוא צריך להשלים בחודש.

עמיר פרץ: פעם שניה, בכל יום שישי הוא מוציא אותו ליום חופשה ואז, הוא מגיע לסוף השנה וכל ה-26 ימי חופשה שלו נוצלו.

עמיר פרץ: אתם לא מכירים את זה?

עמיר פרץ: אני אקח אתכם.

שאול יהלום: אנחנו קיבלנו את העיקרון והיועצים המשפטיים ינסחו את זה.

דפנה גוטנברג: זה בלתי אפשרי.

דפנה גוטנברג: החוק לא מאפשר את זה כי צריך לצאת לחופשה רצופה.

אילנה כהן: כמה עובדים מפסידים את בית ההבראה שלהם בגלל...

שאול יהלום: אנחנו ניגשים לחוק.

שאול יהלום: סעיף 1(2)(5): "בעד כל אחת מהשנים התשיעית ואילך – 23 ימים עבודה בפועל;" הממשלה מציעה 22 ימים וזו המחלוקת.

שאול יהלום: על כל הסעיפים הקודמים אין מחלוקת.

שאול יהלום: אפשר להבין מה הבעיה?

נועה וגנר: בצו ההרחבה מדובר על 23.

נועה וגנר: צו ההרחבה חל רק על המגזר העסקי ואנחנו רוצים להרחיב את זה על כל המשק, כולל על עובדי המדינה.

נועה וגנר: אנחנו מדברים על כך שעובדי המדינה מקבלים מהשנה הראשונה 22 ימים.

שאול יהלום: חבר הכנסת פרץ, למה אתם מוסיפים עוד יום?

שאול יהלום: אומרים לכם, שעד היום היה מקובל 22 יום.

נועה וגנר: המדינה נותנת 22 ימים לעובדיה מהשנה הראשונה.

עמיר פרץ: יש לך בעיה.

עמיר פרץ: מותר לי להסביר לה, שלא תיפול טעות?

שאול יהלום: תן לה לסיים.

שאול יהלום: אומרים ש-23 ימים מופיעים בצו ההרחבה.

שאול יהלום: מדוע צמצמתם ל-22 ימים?

נועה וגנר: אני רוצה להסביר איך אנחנו ראינו את העיקרון של הצעת החוק הזאת: מצד אחד, לצלם את המצב שבצו ההרחבה אבל, לא התכוונו לעשות פה שינויים מפליגים במספר ימי החופשה שנותנים.

נועה וגנר: אני רוצה להסביר למה הכוונה: החוק קובע שיש 14 ימים כולל ימי מנוחה.

נועה וגנר: אנחנו מדברים על מקום עבודה שעובדים בו 5 ימים בשבוע, יוצא שמקבלים 10 ימי חופשה.

נועה וגנר: זאת אומרת, נוצרת המשוואה בין מה שקבוע בחוק היום לבין מה שהוצע בהצעת החוק.

נועה וגנר: 14 ימים יורד ל-10 ימים.

נועה וגנר: אם היינו עושים את אותו חישוב על החוק, כפי שהוא מופיע היום, היה יוצא שעובד בשנה התשיעית ואילך יום נוסף לכל שנה עד 28 ימים בסך הכל.

נועה וגנר: אם היינו אומרים 28 ימים לפי הכלל של מנוחה שבועית אחת לכל שבעה ימים, היינו יוצאים שבמקום שעובדים שבוע עבודה של 5 ימים, היינו יוצאים בתוצאה של 20 ימי חופשה בפועל.

נועה וגנר: אנחנו מקבלים את זה שרוצים להוסיף לעובדים ולא רוצים לגרוע מצו ההרחבה ומצד שני, אנחנו לא רוצים ליצור עלויות כבדות מצד ימי עבודה נוספים של עובדי המדינה.

נועה וגנר: צווי ההרחבה משקפים דבר שהושג במשא ומתן קיבוצי בין הצדדים להסכם שהורחב.

נועה וגנר: אנחנו לא מחויבים לקבל את זה בתור דבר קדוש, שחייבים לאמץ אותו לתוך החוק.

נועה וגנר: אם אנחנו מאזנים בין 20 הימים והולכים לפי ההשוואה של החוק, הסבה של המועדים הקבועים בחוק לעיקרון של ימי עבודה בפועל, היינו מקבלים 20 ימים.

נועה וגנר: צו ההרחבה מדבר על 23 ימים וכדי לא ליצור עליות נוספות אנחנו אומרים שנעצור ב-22 ימים.

נועה וגנר: אנחנו לא פוגעים בעובדים כך.

שאול יהלום: האם את משערת שכשצו הרחבה מדבר על 23 ימים, הכנסת תוריד ל-22 ימים...

נועה וגנר: הכנסת לא מורידה.

שאול יהלום: לא, אבל האם יש לך ספק שכל החיים, לנצח, לא ירדו מ-23 יום?

שאול יהלום: איזה מזכיר הסתדרות יבוא היום וירד פחות ממה שנעשה עד היום?

שאול יהלום: אם היום הגיעו למצב של הסכמה והממשלה הסכימה לצווי הרחבה של 23 יום ולהסכמים קיבוציים של 23 יום, זוהי עובדה במשק.

משה ברסימנטוב: אבל לא לעובדי ממשלה.

נועה וגנר: ההסכם של עובדי הממשלה וההסכמים הקיבוציים של עובדי הממשלה, ההישג היה 22 ימים ולא 23 ימים.

נועה וגנר: אנחנו צריכים לזכור שאנחנו לא פוגעים באותם עובדים שחל עליהם כבר היום צו ההרחבה.

נועה וגנר: צו ההרחבה ימשיך לחול עליהם, כי הוא משקף את ההסכמה שהושגה על ידי ההסכם והוא ימשיך לחול.

עמיר פרץ: אני מאוד מצטער, שתמיד כשאני מופיע בוועדות הכנסת, מוזר בעיניי שההופעה של הנציגים של משרדי ממשלה, לרבות משרד המשפטים, לא מייצגים את המעסיק הממשלתי, עם כל הכבוד.

עמיר פרץ: אתם מייצגים את מדינת ישראל.

עמיר פרץ: האינטרסים של המעסיק הממשלתי עומדים תמיד.

עמיר פרץ: החוק אמור להגן בעיקר על אלה שלא נמצאים בחסות המדינה.

נועה וגנר: אבל אין פגיעה באותם אנשים.

נועה וגנר: חשוב לציין שההצעה הזאת מטיבה.

דפנה גוטנברג: לא היה להם אף פעם את היום הזה ויותר מזה, מהשנה הראשונה שלהם יש להם 22 יום ושני ימי בחירה.

דפנה גוטנברג: המצב שלהם לא הורע.

שאול יהלום: גברת גוטנברג, האם אפשר לחבר הכנסת פרץ לסיים את דבריו?

עמיר פרץ: כל פעם שאתם עושים משהו זה נשמע כאילו שזה גזל.

שאול יהלום: חבר הכנסת פרץ, האם אתה מוכן להשיב לי? הם אומרים שהסכם קיבוצי והרחבתו הוא תמיד קיים.

שאול יהלום: כל גוף שישיגו ממנו 23 ולדעתי, שהשיגו ממנו 23 הוא ימשיך מטבע הדברים.

שאול יהלום: אלא השאלה מה קובעים בחוק.

שאול יהלום: הם אומרים: אל תקבע בחוק 23 ימים, כאשר לכל עובדי המדינה יש 22 ימים.

שאול יהלום: לכל המגזר הציבורי יש 22 ימים.

שאול יהלום: אז בחוק שלך אתה רוצה להרוויח עוד יום...

אילנה כהן: זה לא נכון שלכל המגזר הציבורי יש 22 ימים.

שאול יהלום: לעובדי המדינה יש 22 ימים.

שאול יהלום: אז הם אומרים: מה אתה רוצה להרוויח היום בהצעת החוק שלך?

שאול יהלום: המדינה אומרת: אני מציעה במצב זה של ימינו, שאנחנו כל כך מצטמצמים, זה לא הזמן להוסיף לעובדי המדינה עוד.

שאול יהלום: אז מה שתשיגו בהסכמים קיבוציים, תבוא ברכה על ראשכם.

שאול יהלום: אבל בחוק עצמו הם אומרים: תן לנו יום פחות.

ג'ודי וסרמן: זה לא רק עובדי המדינה.

ג'ודי וסרמן: זה כל הסקטורים שלא כלולים בצו ההרחבה, שבפועל יעבדו 5 ימים ויקבלו 22 ימים ולא 23 ימים לפי צו ההרחבה.

ג'ודי וסרמן: למשל, מעסיקים של פחות מ-4 עובדים, למשל ענפים שלא כלולים כאן וגם עובדי המדינה.

ג'ודי וסרמן: זאת אומרת, כל אלה שהם לא בצו ההרחבה יקבלו לפי החוק 22 ימים ואחרים, שכלולים בצו, יקבלו 23 ימים.

שאול יהלום: כן, אבל בתנאי שכתוב 22.

שאול יהלום: אם ייכתב 23 ימים אז גם אלה יקבלו 23.

שאול יהלום: חבר הכנסת פרץ וחברת הכנסת כהן רוצים להרוויח עוד יום...

עמיר פרץ: לא...

אילנה כהן: עמיר אמר, שכדי שלא יצא מהחוק שכביכול אנחנו קובעים רף של 23 ימים...

עמיר פרץ: תכניס סעיף נוסף בחוק, שעובדים שעל פי ההסכם הקיבוצי מקבלים 22 ימים החל מהיום הראשון, החל מהשנה הראשונה, לא יהיו זכאים לעליה של יום נוסף.

שאול יהלום: ההסכם הזה לא בא להוציא מהסכמים קיבוציים.

שאול יהלום: זה ברור.

שאול יהלום: לכן, הם אומרים: תן לעובדי המדינה את מה שיש להם היום.

שאול יהלום: הם לא הסכימו להוסיף עוד יום.

אילנה כהן: מי יש לו צו הרחבה יש לו 23 ימים ואין לו בעיה.

שאול יהלום: זה ברור.

ג'ודי וסרמן: אחרים, שלא במסגרת הצו שעובדים 5 ימי עבודה, זה לא יחול עליהם.

משה ברסימנטוב: המינימום שצריך לתת להם זה 20 יום...

שאול יהלום: על 22 ימים הסכמתם.

אילנה כהן: כשאני שומעת שאתם דואגים לנו, אני מתחילה לדאוג.

אילנה כהן: אז בואו נצא מנקודת הנחה שאתם לא דואגים לנו.

שאול יהלום: אני מציע שנסגור על 22 ימים, כדי שנוכל להמשיך.

אילנה כהן: אני רוצה להסביר דבר אחד: אני לא חוזרת אחורה.

אילנה כהן: בהצעת החוק הזאת באנו להבהיר שהמעסיק לא ינצל את העובד עם ימי החופשה.

אילנה כהן: הוא גונב לו יום אחד כל פעם שהוא מוציא אותו בצורה כזאת.

אילנה כהן: עמיר לא התכוון פה לשנות הסכם.

אילנה כהן: יחד עם זאת, אני אומרת שיש פה משהו לא הוגן.

אילנה כהן: למה?

אילנה כהן: כי פה המעביד מנצל את צו ההרחבה והוא לוקח לו את הזכות לעבוד 5 ימים.

אילנה כהן: הוא לא אומר לעובדים: אני מקצר לכם את שבוע העבודה וכפי שעמיר הגדיר, נגיד שבמקום שעבדו 42 שעות במשך 6 ימים, אני עושה לכם את זה במשך 5 ימים.

אילנה כהן: לא.

אילנה כהן: הוא בדרך אולי לוקח להם את שעות העבודה.

אילנה כהן: אז מצד אחד, הוא, את מה שנוח לו כביכול בהרחבה, עושה בפועל.

אילנה כהן: ואז, אם בהרחבה הוא אומר שאת 23 הימים הוא לא מוכן לתת לעובדים, הוא עשה פה מה שנוח לו.

אילנה כהן: אנחנו לא מדברים על עובדי המדינה.

אילנה כהן: יש לי שאלה: אנחנו אמרנו שאנחנו לוקחים בפועל כמה ימים שעבדו ואי אפשר לחשב פעמיים.

אילנה כהן: אולי אפשר למצוא את הנוסחה שתתאים לזה, כי אנחנו רוצים לעזור לאותם אנשים שלא עובדי מדינה ושאין להם הסכמים קיבוציים.

אילנה כהן: הם באים לדבר מובנה מאליו.

אילנה כהן: אותו עובד לא יכול להתלונן, כי אם יתלונן יפטרו אותו.

ג'ודי וסרמן: את מציעה שזה יישאר 23 ימים למעט עובדי המדינה בלבד, שבהם יחולו ההסכמים הקיימים?

אילנה כהן: כן.

ג'ודי וסרמן: זאת אומרת, כל העובדים הפרטיים האחרים, בסקטורים שלא כלולים פה, פחות מ-4 מעסיקים, עליהם יחול 23, למעט עובדי המדינה שעליהם יחולו 22 ימים.

שאול יהלום: אני מציע הפוך: בואו נקבע 22 ימים וזה לא כולל הסכמים קיבוציים וכל הסכם קיבוצי שהגיע ליותר, תבוא ברכה על ראשו.

שאול יהלום: אני צריך להעביר את החוק ולא שהמדינה תשים מקלות בגלגלים.

שאול יהלום: אתם צריכים לדאוג לעובדי מדינה?

עמיר פרץ: לא, לא.

שאול יהלום: כל סקטור בעל הסכם קיבוצי, לא ניגע בו.

שי סומך: יש לי רשימה של מי שזה לא חל עליהם.

שאול יהלום: אריזת מזון, אריזת מוצרים, חברי כנסת, אחסנה בערובה, אחסנה כללית, בלדרות, הובלה יבשתית, הפצת סרטי קולנוע טלוויזיה ולווין, סוכנות לסחר חוץ, סוכנות של יצרנים או סוכנים מחו"ל, השגחה, סוכני קניות, צבירת סחורות, ספנות, עמילות, שילוח בן לאומי, שירותי משרד, שירותי תקשורת וטלקס, תעופה – סוכנויות.

שאול יהלום: חתום: יצחק שמיר, שר העבודה והרווחה.

שאול יהלום: נעים להיזכר.

עמיר פרץ: כל החברים שלך נכללים פה?

עמיר פרץ: הצו חל עליהם?

חזקיה ישראל: יש הסכמים קיבוצים.

שי סומך: זה יחול על מעסיקים קטנים מאוד של עד 3 עובדים.

שאול יהלום: רבותיי, חבר הכנסת פרץ וחברת הכנסת כהן הכניסו כאן הבדל כדי להבדיל את עצמם מלשונו של החוק: ימי עבודה בפועל אם עובדים 5 ימי עבודה בשבוע או 6 ימים.

שאול יהלום: תראו את הנוסח של הממשלה וב-6 ימים הם הוסיפו את שני הימים הנוספים, את ימי השבת.

ג'ודי וסרמן: הורידו.

שאול יהלום: לא, הוסיפו.

אילנה כהן: מי שעובד 5 ימים, יכולים להוסיף את היום השישי.

שאול יהלום: אז תסתכלו במספרים.

שאול יהלום: הוסיפו 12 ימים...

ג'ודי וסרמן: הם לא הוסיפו, זה הפחתת השבת.

ג'ודי וסרמן: לא הבנתי למה יש שוני לעומת החוק הקיים בהפחתת יום השבת וזה בסעיף 1(2)(4) כתבתם:

ג'ודי וסרמן: בעד כל אחת מהשנים השישית, השביעית והשמינית – 17 ימי עבודה בפועל; בחוק מופיע היום שבעד השנה השביעית יהיה 21 יום ובעד השנה השמינית ואילך, יום נוסף לכל שנת עבודה עד לחופשה של 28 ימים.

ג'ודי וסרמן: הממשלה מציעה בעד כל אחת מהשנים, השישית, השביעית והשמינית 19 ימי עבודה בפועל.

ג'ודי וסרמן: השאלה למה השנה השמינית כלולה יחד עם השישית והשביעית והיא לא נכנסת לרובריקה הבאה?

נועה וגנר: האמת היא, שאנחנו אימצנו את הדברים והלכנו לפי אותו מדרג שהצעת החוק מציעה, שלקוח מצו ההרחבה.

נועה וגנר: צו ההרחבה קובע בטור א' 5 ימים בשבוע במקום בצד השני . ..

שאול יהלום: אתה לא יכולה לאחוז את החבל משני קצותיו.

שאול יהלום: אם את רוצה צו הרחבה, אז נחזור לויכוח הקודם ונכתוב 23 ימים.

נועה וגנר: אז לא הבנתי מה השאלה.

שאול יהלום: בחוק היום, את השנה השמינית את עושה בדרגה הגבוהה ביותר.

שאול יהלום: בחוק הזה, את הורדת לו דרגה.

נועה וגנר: אז אני אסביר: יש פה איזון מסוים.

נועה וגנר: אם אדוני היושב ראש ישים לב, אז גם בשנה השלישית והרביעית פה אני נותנת לו יום עבודה נוסף בעוד שבחוק, בכל אחת מ-4 השנים הראשונות הוא מקבל רק 10 ימים בפועל.

נועה וגנר: זאת אומרת, צו ההרחבה יצר איזונים מעט שונים.

נועה וגנר: חשבנו שזה לא תמיד לטובת העובדים...

שאול יהלום: אם באת כאן להוסיף לשנה השלישית והרביעית עוד יום – תבוא הברכה על ראשך וכולנו מברכים אותך על כך.

שאול יהלום: אבל אל תתלי כאן את ההסכם הקיבוצי.

שאול יהלום: יכול להיות שזה מה שהיה קטליזטור, אבל אל תסתמכי על זה, כי את צריכה 23 ימים.

שאול יהלום: מצד שני, את לא יכולה להרע את זכויות העובדים.

שאול יהלום: אם עד היום בחוק היה כתוב שהשנה השמינית היא בדרגה הגבוהה ביותר, את לא יכולה להוריד דרגה.

שאול יהלום: מה גם, שההפרש בין השנה השמינית הוא גדול מאוד, נכון?

נועה וגנר: לא.

נועה וגנר: השנה השמינית היתה נותנת 22 ימים, זאת אומרת, היו צריכים להוריד 3 ימי עבודה ל-21 ימים, שהן 3 שבתות והיינו צריכים להוריד 3 ימים וזה הרבה פחות - -

אילנה כהן: סליחה, לוקחים מהבן אדם ועושים לו יומיים.

אילנה כהן: זו שיטה אוצרית בדוקה.

אילנה כהן: קודם כל לוקחים.

אילנה כהן: כשמחזירים אומרים: נותנים.

אילנה כהן: אתם אומרים שאתם עושים הטבה.

אילנה כהן: יש לי הצעה: כיוון שאנחנו סיכמנו לגבי הסעיף המרכזי, שלא ייחשב היום שהוא לא עובד בפועל, אתם באתם ואמרתם שאתם לא באים לשנות וכן הלאה והשארתם את ה-22 יום ולא שיניתם את זה בצו ההרחבה וגם פה, אתם לא יכולים לשנות.

שאול יהלום: גברת וגנר, את השנה השמינית אנחנו מחזירים.

שאול יהלום: אנחנו מכינים את החוק לקריאה שניה ושלישית.

שאול יהלום: את השנה השמינית אנחנו מעלים דרגה ומוסיפים אותה לקטגוריה, כמו שהיא היתה בחוק היום.

נועה וגנר: אני מציינת את הסתייגות הממשלה בנושא הזה, כי הנושא הזה לא מוסכם על ידי הממשלה.

נועה וגנר: הממשלה התייחסה לדירוג מסוים שקיים בצו ההרחבה והיא היתה מודעת לזה.

נועה וגנר: יש שתי שנים, שלישית ורביעית שנותנים בהן תוספת.

נועה וגנר: השנה השמינית, אם אנחנו מפחיתים את מספר הימים שהיינו צריכים להפחית יחסית לחוק, היינו יוצאים בסדר.

נועה וגנר: לא גורעים פה מזכויות העובד בשום דבר.

שי סומך: בשנה השמינית אין גריעה מזכויות העובד לדעתי.

שאול יהלום: לכן אנחנו נבדוק את זה לעומת החוק, לא לעומת ההסכמים.

שי סומך: היום, לפי החוק זה 22 ימים.

שי סומך: אם מורידים 3 שבתות זה 19 יום.

ג'ודי וסרמן: אבל למה לא עשיתם את אותו חשבון בפסקאות (3) ו-(4), שזה מהשנה החמישית והשישית והשביעית?

שאול יהלום: היועצת המשפטית תבדוק אם אנחנו בשנה השמינית תואמים את החוק שקיים היום.

ג'ודי וסרמן: שזה יתאים לחוק.

שאול יהלום: בדיוק.

שאול יהלום: אנחנו לא מרעים את עמדתו של שום עובד בחוק הזה.

עמיר פרץ: תדע שאנחנו מבקשים את מספר ימי החופשה הקצרים ביותר.

דפנה גוטנברג: אנחנו לא קרובים להצעת החוק המקורית.

ג'ודי וסרמן: השאלה מה הבסיס שלנו?

ג'ודי וסרמן: צו הרחבה, הצעת החוק המקורית או החוק הקיים.

ג'ודי וסרמן: אני אומרת שככל שאנחנו עובדים על 6 ימי עבודה בשבוע...

דפנה גוטנברג: כשיש לנו 21 יום ו-3 שבתות, אנחנו לא פגענו.

שאול יהלום: חוק חופשה שנתית תשי"א-1951, הנה החוק, בסעיף 3 לחוק כתוב כך: 5.

שאול יהלום: בעד השנה השמינית ואילך, זאת אומרת, השמינית היא הדרגה הגבוהה ביותר.

שאול יהלום: לכן, אנחנו משאירים ולא שינינו לכם שום דבר.

שאול יהלום: השמינית היא בדרגה הגבוהה ביותר.

שאול יהלום: אתם אומרים להוריד את השנה השמינית דרגה אחת לעומת החוק.

שאול יהלום: אתם מבקשים להוריד את השמינית בדרגה אחת כי הרחבנו בשנים השלישית והרביעית.

שאול יהלום: אני אומר: לא.

שאול יהלום: מה שהוספתם, תבוא ברכה על ראשכם.

שאול יהלום: אנחנו לא מרעים.

שאול יהלום: אנחנו בבחינת יחסי עובד מעביד...

דפנה גוטנברג: גם אנחנו לא מרעים.

שאול יהלום: רגע, את רואה שבחוק השנה השמינית היא העליונה ביותר או לא?

שאול יהלום: השמינית היא בדרגה שכתוב.

דפנה גוטנברג: השמינית היא לא הגבוהה ביותר.

דפנה גוטנברג: מהשביעית ואילך נותנים עוד יום.

דפנה גוטנברג: בשביעית נותנים 21 יום, כשמורידים מהם 3 ימים, אז מגיעים ל-18 יום בפועל.

דפנה גוטנברג: מוסיפים יום אחד בכל פעם.

דפנה גוטנברג: אז בעצם בשנה השמינית היה צריך להיות 22 יום, מזה מורידים 3 יום ומגיעים ל-19 יום.

ג'ודי וסרמן: למה את אותו חשבון לא עשית לגבי השנה השלישית והרביעית?

דפנה גוטנברג: כי מבחינת הימים אני לא יכולה להוריד 3 שבתות אלא רק שתיים.

דפנה גוטנברג: כשיש לי 14 יום אני יכולה להוריד רק 2 שבתות.

דפנה גוטנברג: אם אני רוצה להגיע לחשבון של ימים בפועל, אני מגיעה בעצם ל-12 יום.

ג'ודי וסרמן: אני לא רוצה לגרוע, אבל בשנה השלישית עיגלתם כלפי מעלה.

ג'ודי וסרמן: אז למה פה אתם לא מעגלים כלפי מעלה?

שי סומך: כי זה ככה בצו ההרחבה.

דפנה גוטנברג: אנחנו אימצנו את המדרגות של צו ההרחבה.

אילנה כהן: כשנוח לכם, אתם לוקחים צו הרחבה.

אילנה כהן: אז תכניסו גם את ה-23 ימים כמו בצו ההרחבה.

אילנה כהן: אני אולי לא חכמה כמוכם, אבל אתם הולכים בזיג זג.

אילנה כהן: אני לא יודעת מתי הולכים לפי צו ההרחבה ומתי לא.

שי סומך: רק לפי צו ההרחבה.

דפנה גוטנברג: אבל זה לא נכון.

אילנה כהן: מה זה לא נכון?

אילנה כהן: את כל הזמן אומרת לי שזה לא נכון ואתם מזגזגים.

דפנה גוטנברג: זה לא נכון.

דפנה גוטנברג: גם אם לוקחים את צו ההרחבה וגם אם לוקחים את החוק, אנחנו לא עשינו שום דבר שהוא שונה או פוגע.

דפנה גוטנברג: בא נבדוק את העובדות בצורה מסודרת.

עמיר פרץ: יש לנו עוד קריאה שניה ושלישית פה.

עמיר פרץ: מה קרה?

דפנה גוטנברג: אלה דברים מהותיים.

דפנה גוטנברג: זה לא דברים ששייכים לניסוח.

שאול יהלום: רבותיי, אנחנו מסכמים.

שאול יהלום: ראשית, כל מה שהגשתם בהצעת הממשלה ובטובכם הגדול הוספתם לטובת העובד, אנחנו מקבלים בשמחה.

שאול יהלום: לכן, אנחנו לא מערערים על שנה שלישית ורביעית.

שאול יהלום: אם יש בזה הטבה, תבוא ברכה על ראשכם.

שאול יהלום: דבר שני, אנחנו משנים בהצעת החוק ל-22 ימים, בגלל שאנחנו הולכים מהחוק הקיים וברור, שהסכמי עבודה, אם יש, אז הם מרחיבים ל-23 ימים.

שאול יהלום: לגבי השנה השמינית: אנחנו רוצים להיות דבקים בחוק הקיים.

שאול יהלום: לא לגריעותא ולא לטיבותא.

שאול יהלום: דבקים בחוק הקיים.

שאול יהלום: איך ננסח את זה?

שאול יהלום: הגברת וסרמן תעשה את זה.

שאול יהלום: אבל אנחנו לא נוגעים בשנה השמינית בחוק הקיים.

ג'ודי וסרמן: אדוני, דבקים לעניין מספר הימים או לעניין השיטה שמאותה שנה מוסיפים עוד יום.

שאול יהלום: עניין הימים חשוב לנו.

שאול יהלום: אם יתברר לך שלפי הניסוח כתוב 19, לא אכפת לי שיהיה כתוב 19.

ג'ודי וסרמן: אם זה לעניין הימים זה לפי נוסח הממשלה, אם זה לעניין השיטה זה לפי מה שאני אמרתי.

שאול יהלום: מה זה משנה?

שאול יהלום: השיטה תיתן אותם ימים.

שאול יהלום: אם השיטה תיתן 19 ימים, אז לא משנה לי איך לנסח את זה.

שאול יהלום: העיקר שלא יהיה יום פחות מ-19 כמו שהיום בחוק בדיוק.

שאול יהלום: אחר כך, תעברי על הסעיפים שהממשלה העבירה לכאן.

ג'ודי וסרמן: שיסבירו לנו בכמה ימים מה העבירו לנו.

נועה וגנר: אני מבקשת להוסיף שני תיקונים נוספים:

נועה וגנר: מכיוון שאנחנו מדברים על עובד שעובד פחות מ-200 ימים בשנה, למשל: 3 ימים בשבוע, גם לגבי סעיף 3(ב) לחוק, אנחנו רוצים להבטיח שחישוב מספר הימים, כיוון שעשינו חלוקה של שבוע עבודה לפי 5 ימים בשבוע ושבוע עבודה לפי 6 ימים בשבוע, שחישוב ימי החופשה שמגיעים לעובד כזה, שעבד פחות מ-200 ימים יהיה יחסית לשבוע עבודה בן 6 ימים.

נועה וגנר: כמו שהחוק היה במקור.

אילנה כהן: אם אתם חושבים שבאנו לכאן סתם, אתם טועים.

נועה וגנר: אחרת, לא יהיה ברור אם אנחנו מדברים על שבוע עבודה בן 5 ימים או בן 6 ימים ולא יהיה ברור שכשאנחנו מדברים על 200 ימים אם העובד צריך לעבוד 5 ימים או 6 ימים.

נועה וגנר: אני חושבת, שלא זו היתה כוונת המחוקק מלכתחילה.

שאול יהלום: חברת הכנסת כהן, הם לא משנים שום דבר.

שאול יהלום: הם רק מתאמים שהכל יהיה ברור.

שאול יהלום: אני כבר אומר, שלא נכלול בחוק אם יש כאן איזה שהוא פסיק לרעת עובד.

נועה וגנר: אנחנו מוכנים לבדוק אם באמת צריך להטיל את זה על שבוע עבודה של 5 ימים או 6 ימים.

נועה וגנר: נבדוק את זה לקראת הקריאות הבאות והדיונים הבאים.

שאול יהלום: מה עוד?

נועה וגנר: נושא נוסף זה ההתאמות שנדרשות בסעיף 5, כפי שאמרה הגברת וסרמן.

נועה וגנר: צריך שוב לחשוב על ניסוח של סעיף 5, כדי שיהיה ברור שאותם ימים שלא באים במנין ימי החופשה הם לא נחשבים לימי עבודה בפועל, כדי שלא יהיה ספק בנושא הזה.

נועה וגנר: שלושה סעיפים נוספים שבהם אנחנו מבקשים לתקן הם אותם סעיפים שדורשים מהעובד לקחת את החופשה שלו במרוכז.

נועה וגנר: היום, הדרישה היא שהעובד ייקח לפחות 7 ימים במרוכז והוא יוכל להעביר לשנה הבאה ימים, רק אם הוא לקח באותה שנה 7 ימים ובנוסף לזה, הוא צריך לתת הודעה מראש.

נועה וגנר: אנחנו רוצים להתאים את זה ל-5 או 6, תלוי במספר ימי עבודה באותו מקום עבודה.

נועה וגנר: כיון שאנחנו מדברים תמיד על מכסה מסויימת על בלוק של שבוע.

נועה וגנר: החוק דיבר כך.

נועה וגנר: בשבוע של 5 ימי עבודה, אם הוא לוקח שבוע לפחות חופש, את כל השאר הוא יכול לפזר לפי רצונו.

נועה וגנר: זו התאמה גם במקרה הזה.

שאול יהלום: כמה הוא צריך לקחת במקרה של 5 ימי עבודה?

ג'ודי וסרמן: 5 ימים רצופים.

נועה וגנר: העיקרון הוא, שקודם דיברנו על שבוע קלנדרי מלא.

שאול יהלום: אני אומר את העיקרון: קיבלנו את החוק, התווכחנו על הימים וכל מה שדרוש להתאמה.

שאול יהלום: כדי לפשט, זה ייכנס.

שאול יהלום: אם יש איזה שהוא חשש לאיזה שהוא סעיף שהוא לרעת העובד, אנחנו נדון בו עוד פעם ולא נגיש אותו.

שאול יהלום: אם הכל ברור ויש כאן רק עניין של נוסחים, אנחנו מגישים את החוק לקריאה ראשונה והוא מאושר ואז, לקראת קריאה שניה ושלישית תמיד תוכלו להתחרט או לשנות.

שאול יהלום: אנחנו מאשרים את החוק לקריאה ראשונה.

נועה וגנר: אני רוצה להזכיר, אגב אישור החוק, עוד שתי הוראות:

נועה וגנר: הוראה אחת לגבי עדכון עבודת נוער.

נועה וגנר: יש הוראה שנוער יקבל יותר ימי עבודה.

נועה וגנר: במקום 14 ימים שניתנים לעובד כרגיל, נער יקבל 18 ימים.

נועה וגנר: אנחנו מציעים לעשות התאמה דומה בחוק עבודת נוער, שהוא יקבל 4 ימים בנוסף לימי העבודה שהיו מגיעים לו לפי החוק.

נועה וגנר: אנחנו מבקשים לגבי תחולתו של החוק, אנחנו מבקשים להחיל אותו מ-1 בינואר 2006 ואנחנו רוצים להסביר מדוע: אנחנו נמצאים עכשיו באמצע שנת החופשה 2004, שתסתיים ב-31 במרץ 2005.

נועה וגנר: אז, אנחנו מבקשים לעשות שינוי במקביל, זו הצעה שתונח בימים הקרובים על שולחן הכנסת.

נועה וגנר: זו הצעה שמ-1 בינואר 2006 שנת העבודה לצורך חופשה תהיה מ-1 בינואר עד 31 בדצמבר.

נועה וגנר: זאת אומרת, תהיה התאמה של שנת החופשה.

נועה וגנר: כיוון שכך, בין אפריל 2005 לבין דצמבר 2005 תהיה לנו תקופת מעבר שבה יצטרכו לעשות התאמות בחישובי החופשה וזה יעשה בלגן מסוים.

נועה וגנר: לכן, אנחנו מבקשים, כדי לא לבלבל את כל הגורמים של משאבי האנוש, שהדבר יידחה בשנת חופשה אחת.

שאול יהלום: אז אתם מציעים ינואר 2006.

שאול יהלום: אישרנו.

שאול יהלום: חבר הכנסת פרץ, אני מציע שתביאו לכאן את כל המשפטנים לקראת הקריאה השניה והשלישית.

שאול יהלום: החוק אושר.

שאול יהלום: תודה רבה.

שאול יהלום: הישיבה נעולה.