ועדת המשנה מאבק בתאונות הדרכים, כנסת 16, פרוטוקול מספר 7, 2004-03-16 12:30

גלעד ארדן: בכלי רכב לאחר תאונת דרכים.

גלעד ארדן: בשנה האחרונה התפרסמו מספר מקרים בכלי התקשורת, וגם הובאו לידיעת המועצה הישראלית לצרכנות – יש פה נציג, דרך אגב של המועצה?

גלעד ארדן: לא.

גלעד ארדן: אבל הם העבירו אלינו מסמך, אתם מוזמנים.

גלעד ארדן: לאור הסדר השמאים החדש שנעשה, אם זכרוני אינו מטעני, לפני שנה ומספר חודשים, ושהמטרה שלו היתה בעצם למנוע את התלות של שמאי הבית בחברות הביטוח, הסתבר שגם בעקבות הסדר השמאים החדש, או אופן הפרשנות שלו, ועוד בעיות נוספות שעליהן נדבר בישיבה הזו, היו מספר מקרים, ואנחנו עדיין לא יודעים את היקפם, שבהם אנשים שרכבם עבר תאונה, כלי הרכב שלהם תוקן, גם אם אלו היו רכבים די חדשים או חדשים על פי הגדרת החוק, הרכב תוקן והותקנו בו חלפים שאינם מקוריים ושאינם חדשים, ושגם אינם עומדים בדרישות תקן מסוימות.

גלעד ארדן: אלו לפחות הטענות.

גלעד ארדן: אינני אומר שזה המצב.

גלעד ארדן: השאלה אם הדין הקיים או החקיקה כיצד היא מפרשת, או משרד התחבורה וכיצד נוהגים בשטח, האם כל הגורמים והמצב שקיים מאפשר לתופעות כאלו לקרות, או שאנחנו סגרנו את כל הפרצות האפשריות על ידי הסדר השמאים ועל ידי החקיקה, או שיש עדיין מה לעשות.

גלעד ארדן: כפי שפורסם בזמן האחרון הוגשה הצעת חוק של חבר כנסת יורי שטרן, שנועדה לחייב חלקים מקוריים וחדשים בכלי רכב חדשים שעברו תאונה.

גלעד ארדן: הונחה, עדיין לא הונחה, אבל מתגבשת, הצעת חוק נוספת של חבר הכנסת שמחון ושלי לגבי אופן הפיקוח.

גלעד ארדן: לאו דווקא הצעה שמחייבת חלפים חדשים בלבד, או מקוריים, אבל הצעה שמחייבת הגברת האכיפה ופיקוח ותקינה על אותם חלפים – אבל לא ניכנס כרגע לעומק הדברים.

גלעד ארדן: נעשה את זה אולי בהמשך הדיון.

גלעד ארדן: אני ביקשתי בתחילת הדיון להציג כתבה ששודרה בערוץ 2 בנושא הזה.

גלעד ארדן: אני לא יודע אם אנחנו מצליחים או לא.

גלעד ארדן: אם לא, אנחנו נפתח את הדיון.

גלעד ארדן: אני רוצה לנהל את הדיון בצורה הזו.

גלעד ארדן: הייתי מבקש קודם כל ממשרד התחבורה להציג את המצב הקיים, ולאחר מכן אני רוצה לשמוע את איגוד יבואני הרכב ואת המפקח על הביטוח, קודם כל את המפקח על הביטוח, הנציג של הפיקוח על הביטוח.

גלעד ארדן: נתחיל בסקירה של משרד התחבורה.

חוה בן ארי: רגולציה מתאימה, לקבוע תקנים, כמו בעולם, ואחר כך לאכוף אותם.

חוה בן ארי: מבחינת משרד התחבורה אנחנו מקיימים אכן את הרגולציה, כאשר אנחנו בודקים את החלקים שנכנסים לארץ, נעזרים במעבדות מוסמכות שעוזרות לנו במשלוחי היבוא, אנחנו נעזרים כמובן בפקחים משלנו שעושים בקרה על משלוחי היבוא בנמלים, על מדפי 1,600 המוכרים חלפים בארץ, אנחנו לוקחים מדגמית חלקים ממדפים ועושים בדיקות, ומנסים כמה שיותר לסגור את כל הנישות שמנסים מדי פעם לפרוץ.

חוה בן ארי: יש את החלפים התחליפיים, כשיש תקן – אנחנו מאמצים את התקן.

חוה בן ארי: בנושא חלקי הפח, שזה יעלה בהמשך הדיון, בשום מקום בעולם חלקי הפח התחליפיים לא נבדקים.

חוה בן ארי: משרד התחבורה לפני כעשר שנים הכין מפרט, ומכון התקנים אכן בודק את חלקי הפח התחליפיים מול המפרט.

חוה בן ארי: אנחנו יודעים שעצם קיום החלקים התחליפיים הוא בריא במשק.

חוה בן ארי: ידי חברות גדולות.

חוה בן ארי: ארבעים וחמישה אחוז מהווליום של היבוא של חלקי הפח מייבאים יבואני הרכב בעצמם, כאילו מהווליום של סך הכל מה הכל הייבוא מייבאים יבואני הרכב ארבעים וחמישה אחוז של חלקי הפח, כאשר בנושא החלקים התחליפיים קבענו תקנים, אנחנו אוכפים אותם בדרכים שציינתי קודם.

גלעד ארדן: מדגמיות.

גלעד ארדן: בואי נתחיל אחורי.

גלעד ארדן: קודם כל, אני מבין שאדם שרוצה לייבא חלפים מגיש דוגמא, ומקבל אישור.

גלעד ארדן: הוא לא מגיש כל פעם את המשלוח שמגיע.

גלעד ארדן: נכון עד כאן?

חוה בן ארי: בצמיגים להביא אישור של עמידה בתקן או ממכון התקנים או מהטכניון, ואז כל משלוח נבדק כאשר הוא מגיע לנמל על ידי המעבדות המוסמכות.

חוה בן ארי: כל משלוח נבדק.

חוה בן ארי: ובשלושה החודשים או ארבעה חודשים האחרונים – אני מדברת על הצמיגים – אמרתי כמו צמיגים, כמו למשל מצברים.

חוה בן ארי: הפרוטוטייפ האחד.

חוה בן ארי: כאשר יש לו תקן, החלק נבדק מול התקן.

חוה בן ארי: ברגע שהאחד נבדק הוא יכול להביא כמויות.

חוה בן ארי: אם אין לו תקן אז אנחנו מכינים יחד עם מכון התקנים מפרט והמפרט נבדק, והוא נכנס רק לאחר בדיקת החלק מול המשרד.

משה ימיני: וביצענו עוד כ825- בדיקות בבתי מסחר, כאשר בבתי המסחר נכללים גם יבואני החלפים.

משה ימיני: זאת אומרת, יש לנו כמות גדולה מאוד יחסית של בדיקות.

משה ימיני: הטכניון.

משה ימיני: לדוגמא, אני אתן דוגמא אחת לגבי נושא של צמיגים, מצאנו ארבעה משלוחים של צמיגים, בערך כ3,500- צמיגים שלא מתאימים לתקן.

משה ימיני: הצמיגים האלה נפסלו ולא הוכנסו לארץ.

גלעד ארדן: לא יודעים בדיוק?

גלעד ארדן: לא הכנתם סטטיסטיקה כזאת?

חוה בן ארי: מזה, לעשות לו שימוע, והסמכות המנהלית שיש לי זה להפסיק לו מיד את כל הרשיונות שהוא מקבל ממני.

גלעד ארדן: חוה בן ארי; כן.

גלעד ארדן: גם ביצור מקומי וגם ביבוא.

גלעד ארדן: לא הבאתי מספרים.

גלעד ארדן: מצטערת, אבל אני יכולה להמציא לך את זה מחר.

גלעד ארדן: אבל אני יכולה להגיד לך שיש לנו אותו דין הרי גם ליצור מקומי.

גלעד ארדן: אז בייצור מקומי הוא מקבל ייצור.

גלעד ארדן: שחברי הכנסת ייגשו ליוזמות חקיקה, לדוגמא, להחמיר את הענישה ליבואן שלא עמד במה שהוא הציג למכון התקנים אם זה לא מבוסס.

גלעד ארדן: אולי לכם יש מספיק סמכויות, אולי הענישה מספיק מרתיעה.

גלעד ארדן: קשה לנו להסיק מסקנות בלי שיהיו לנו נתונים.

גלעד ארדן: העבודה וכמות החלפים המיובאת לארץ ארבעה פקחים זה מספיק או שזה לא מספיק לטעמכם?

חוה בן ארי: כיסאות בטיחות ואם זה מגהה ואם זה צמיגים ואם זה פנסים, שלגביהם נמצאו אי התאמות ואי עמידה בתקן.

חוה בן ארי: וסגרנו אפילו מפעל בארץ ונגררים וכו' .

חוה בן ארי: כמובן שמערכת אכיפה עם יותר אנשים היתה מגיעה ליותר אוכלוסיות ויכולנו יותר לבקר.

חוה בן ארי: אין ספק שארבעה אנשים באוכלוסיה של 390 בתי ייצור וקרוב ל-1,700 בתי מסחר, ומעל ארבעים יבואני חלפים.

חוה בן ארי: יש לנו כאלף שש מאות בתי מסחר שסוחרים בחלקים, וזה מעבר לחמשת אלפים מוסכים שמשתמשים בחלקים.

חוה בן ארי: ויש לנו לדעתי כארבעים או חמישים יבואני חלקים.

חוה בן ארי: זה פחות או יותר ההיקף.

חוה בן ארי: רק התחיל.

חוה בן ארי: מבחינת הסדר השמאים אולי יגיד לך...

חוה בן ארי: מה קרה מאז ההסדר.

חוה בן ארי: אבל לגבי הממונה על ההגבלים העסקיים וההחלטות שלו של השימוש בחלקים תחליפיים גם בתקופת האחריות זה עוד מוקדם להביע דעה.

חוה בן ארי: זה התחיל לא מזמן.

חוה בן ארי: מההיבט שלי לראות את הזעזוע או שזה עשה מהפכות , זה אני לא יכולה להגיד.

גלעד ארדן: רפי ונציה.

גלעד ארדן: לפני שאנחנו נכנסים לדיון על ההסדר עצמו ועל ההשפעה שלו והאם צריך לתקן אותו או לא, אני רוצה שתספר קצת מניסיונך כשמאי רכב איך זה משפיע על השמאים ועל הפעילות שלהם לקבוע מה צריך להחליף ומה לא ברכבים שעברו תאונה.

גלעד ארדן: והאם לדעתך יש לזה השפעה על בטיחות כלי הרכב הנוסעים במדינה.

רפי ונציה: אבל לגבי רכבים חדשים, האזרח במדינה מאבד את האחריות.

רפי ונציה: הוא החליף כנף, הוא החליף בולם.

רפי ונציה: הוא החליף דלת וזה אחרי חצי שנה שהוא נסע, והחליפו לו והוא חוזר חזרה למוסך המרכזי שבו הוא רכש את הרכב, והוא אומר, תשמע, החלון לא עולה.

רפי ונציה: ההגה מושך לי.

רפי ונציה: הוא מרים את האוטו ואומרים: בולם תחליפי והדלת משומשת.

רפי ונציה: לך מפה.

רפי ונציה: הוא שילם ממיטב כספו, מאה אלף שקל, והמוסך המרכזי מגרש אותו ואומר לו, החליפו לך דלת משומשת, החליפו לך בולם תחליפי, החליפו לך משולש תחליפי.

רפי ונציה: אז לפחות תגנו על הרכבים החדשים שיש להם אחריות.

רפי ונציה: השאר – רכב ישן, כבר בלוי, אפשר לשום תחליפי שעבר את התקן, אפשר לשים פח תחליפי שעבר את התקן, אבל לא ברכב חדש.

רפי ונציה: ובודאי שהחלקים התחליפיים שיהיו בפיקוח ושיעברו את מכון התקנים.

רפי ונציה: כי יש היום בשוק חלפים שאנחנו מאשרים כנף, וזה מרחק של ס"מ לפעמים.

גלעד ארדן: שקרה לרכב וכשהוא בא לקבוע איזה חלקים צריך להחליף בו.

רפי ונציה: שמותר להשתמש ברכב חדש בחלקים תחליפיים, אז מה אתה רוצה מחברות הביטוח?

רפי ונציה: יש להם משרד התחבורה.

רפי ונציה: אנחנו קיבלנו את הרשיון ממשרד התחבורה.

רפי ונציה: אנחנו כפופים למשרד התחבורה.

רפי ונציה: לחברת הביטוח הם גם כפופים למשרד התחבורה?

רפי ונציה: למפקח על הביטוח.

עמוס ז'ורבסקי: ואנחנו פועלים על פי תנאי הפוליסה ועל פי חוק חוזה הביטוח.

עמוס ז'ורבסקי: חוק חוזה הביטוח אומר שבקרות תאונה יש להחזיר את הרכב למצבו הקודם טרם התאונה.

עמוס ז'ורבסקי: רפי ציין שבכלי רכב חדשים חייבים להשתמש בחלפים מקוריים כדי להחזיר אותם למצבם הקודם.

עמוס ז'ורבסקי: זה לא מדויק.

עמוס ז'ורבסקי: כי גם בכלי רכב ישנים יש מקרים שאנחנו חייבים להשתמש בחלקים מקוריים כדי לשמר את המצב הרכב ולהחזיר אותו לקדמותו.

עמוס ז'ורבסקי: הנושא של חלקים תחליפיים הוא נושא מאוד מורכב, מאוד מסובך, ואנחנו מדברים כרגע על חלקי פח, שאלה עיקר החלפים שבתאונות ניזוקים.

עמוס ז'ורבסקי: בחלקים המכניים ובחלקים הטיפוליים כמו צמיגים ומצברים יש לנו בעיה אחרת.

עמוס ז'ורבסקי: אני אתמקד כרגע בבעיה של חלקים תחליפיים של חלקי פח תחליפיים.

עמוס ז'ורבסקי: כשאנחנו מדברים על חלקי פח תחליפיים צריכים לבחון אותם.

עמוס ז'ורבסקי: אמרה פה הגברת חוה בן ארי שיש תקנים.

עמוס ז'ורבסקי: אני לא מכיר בארץ תקן לחלקי פח.

עמוס ז'ורבסקי: לחלקי פח אין תקנים.

עמוס ז'ורבסקי: באירופה יש תקנים.

עמוס ז'ורבסקי: אבל כאן אין תקנים.

עמוס ז'ורבסקי: אני רק רוצה לומר כך: לעניין חלקי פח, אנחנו צריכים להבחין: יש חלקי פח תחליפיים שהם ברמת בטיחות טובה, ואפשר להשתמש בהם, ויש חלקי חילוף שהם ברמה בסיסית ירודה.

עמוס ז'ורבסקי: כדי לאבחן בחלק תחליפי אנחנו מסתכלים על מספר פרמטרים: על ההרכב המטלורגי של החלק, קרי: הפח עצמו.

עמוס ז'ורבסקי: אני יכול לומר פה שיש פערים של פי 10 במחיר הגלם של הפח בין פח של חלק תחליפי זול לבין חלק פח שמשמש ליצור ברמה הגבוהה או כחלק מקורי.

עמוס ז'ורבסקי: דבר שני זה עובי הפח.

עמוס ז'ורבסקי: אנחנו מוצאים פערים בין עובי הפח המקורי לעובי הפח של חלק תחליפי.

עמוס ז'ורבסקי: קל מאוד לבדוק את זה בעזרת משקל.

עמוס ז'ורבסקי: תשקול חלק מקורי, תשקול חלק תחליפי תראה את ההבדל.

דבר נוסף: אלה הבעיות שעומדות בפני השמאי כדי להחליט באיזה אופן לתקן את הרכב.

דבר נוסף: אז אם דובר על רכב חדש, אנחנו מדברים על החזרת מצב לקדמות, ודאי שצריך להשתמש בחלקים מקוריים ולא חלקים תחליפיים.

דבר נוסף: מקוריים, קרי חדשים.

דבר נוסף: יכול להיות בחלקים ספציפיים שאפשר להשתמש בהחלט משומש, אבל שלא יהיה ישן משנת הייצור של הרכב הזה הספציפי שאותו מתקנים.

דבר נוסף: דבר נוסף, צריכים לבחון את הנושא של החזרת המצב לקדמותו, שהוא המוטו המרכזי שמוביל את השמאי.

דבר נוסף: על הנושא הזה, על המוטו הזה, אין אף אחד אחר שיכול לבצע מלבד השמאי.

דבר נוסף: השמאי יהיה זה שיחליט איך להחזיר את הרכב למצבו הקודם.

דבר נוסף: הביצוע – בידי המוסך.

גלעד ארדן: האם השמאים היום מרגישים, אתה כיו"ר איגוד השמאים, שהם חופשיים להחליט לגבי כל רכב ורכב, לא משנה היכן מתקנים אותו, מה להחליף בו, איזה סוג של חלף, האם הם חוששים מזה שחברת הביטוח נגיד תוציא אותם מהרשימה שלהם?

גלעד ארדן: זה סוג הדברים שאני מצפה שתתייחס אליהם פה.

גלעד ארדן: על חשיבות השמאי אין חולק, וחשיבות חלקי הפח גם אנחנו לא חולקים עליה.

גלעד ארדן: ובכלל, הכל חשוב.

עמוס ז'ורבסקי: ששמאים יהיו נתונים או מוטים להשתמש בחלקים שעולים יותר כדי לשקם רכב מתוך ראייה של טובת חברת הביטוח ולא טובת הרכב.

עמוס ז'ורבסקי: אני לא יכול להצביע על קו כללי או על מקרים ספציפיים שכשמישהו היה מאוים ואמרו לו תעשה כך או כך כי אחרת.

עמוס ז'ורבסקי: ... ולכן אמרתי שזה תלוי באינטגריטי ובמשקל של אותו שמאי בשטח.

גלעד ארדן: הזה, מינואר 2003, שנה וארבעה חודשים?

עמוס ז'ורבסקי: מרשימות.

עמוס ז'ורבסקי: לצערי, לא קיבלנו את הסיבות שהם הוצאו, על אף שבהסדר חייבים בהוצאת שמאי מתוך רשימה, השמאי צריך לעבור שימוע אצל מבקר הפנים של החברה, והוא צריך לתת את דעתו בכתב.

עמוס ז'ורבסקי: לא ראינו דבר כזה.

עמוס ז'ורבסקי: כשהולך המבוטח למוסך הסדר בעצם הוא מוכוון לשמאי ספציפי שנמצא בהסדר באותו מוסך.

עמוס ז'ורבסקי: אחרת.

עמוס ז'ורבסקי: חברת איילון.

עמוס ז'ורבסקי: בסדר?

איתן כבל: שטרן, ואני הנחתי אותה כי באינסטינקט הבסיסי, כשמניחים לך הצעת חוק שאמורה לשרת על פניו את הציבור, אותנו הציבור הרחב – אתה חותם.

איתן כבל: אבל כשנכנסתי לעניין הזה ובאמת התחלתי ללמוד אותו, התברר שאין צדיקים בסדום.

איתן כבל: זה תלוי את מי אתה שואל.

איתן כבל: אנחנו האזרח סטטיסטים בכלל.

איתן כבל: זה נראה כאילו אלו אוהבים אותנו כל כך ורוצים לעזור לנו, ומצד שני אחרים כל כך דואגים וחרדים לשלומנו.

איתן כבל: כשאני קראתי נדמה לי בשבוע שעבר, שבאירופה למשל, אזור מפגר לחלוטין, התקבלה רפורמה מאוד גדולה בעניין הזה, וכותרת המשנה בעיתון היתה, מתי זה יגיע לישראל.

איתן כבל: אני לא מתיימר שאני מומחה.

איתן כבל: ממה שקראתי שם, פתיחת השוק המאפשר למוסכים להשתמש גם בחלפים שאינם מקוריים.

איתן כבל: אף צד לא צריך פה להתלהב.

איתן כבל: אני מציג קודם כל.

איתן כבל: בסופו של דבר גם אני שוקל אם אני רוצה בכלל להיות שותף להצעת החוק במתכונת הנוכחית.

איתן כבל: כי מצד אחד התברר שגלעד, אדוני היו"ר, שיש כאן סוג של הליכה לקראתנו, הציבור, ומצד שני מתברר שיש מגוון רחב של פתרונות שאפשר ליישם אותו, וזה עולה לנו הרבה הרבה יותר זאת.

איתן כבל: כלומר, אם המשמעות היא בסופו של עניין, שהצעת החוק מטרתה לחזק את היבואנים, ומתברר, אם שמתם לב לאחרונה, שאת שנת האחריות הם מוסיפים שנים כך הבנתי אפילו מהדברים שכאן.

איתן כבל: ככל שאתה מגדיל את שנת האחריות ...

איתן כבל: לכן, אני מניח שאנחנו נידרש גם כאן, לדעתי, ואני חושב שכדאי שגם חבר הכנסת יורי שטרן יידע, שיש כאן איזה בור שצריך למצוא את נקודת האיזון בין שני הגורמים האלה.

איתן כבל: מצד אחד, אין לי כוונה, חס וחלילה, לפגוע ביבואנים.

איתן כבל: ואין לי רצון כאן לפגוע באף אחד.

איתן כבל: ומצד שני, אנחנו רוצים שיתאפשר לצרכנים באמת ובתמים.

איתן כבל: הנחת העבודה שלי היא שאם אני מכניס את הרכב אצלך, אתה כשמאי, ואני לוקח את הרכב שלי לתיקון במוסך, שהוא לא המוסך המקורי שלי, הנחת העבודה שלי היא שאני נותן את הרכב שלי כמו אצל הרופא.

איתן כבל: הנחת העבודה שאתה הולך לרופא שלך שאתה תקבל ממנו את הטיפול הטוב ביותר והנאות ביותר.

איתן כבל: זאת אומרת, אם הוא מרמה אותך בפח, ואם הוא מרמה אותך בחלק, אז הוא רמאי.

איתן כבל: אז יש כבר כללים איך אתה מטפל ברמאי.

איתן כבל: אני מניח שזה אמור להיות באופן הזה.

איתן כבל: אבל הנחת העבודה היא שאתה הולך לקבל, ובעל המוסך שלך יאמר לך: אדוני, אלה האפשרויות.

איתן כבל: אתה יכול לקבל ממני חלף מקורי עולה איקס.

איתן כבל: זה כמו שאתה בא היום לבית מרקחת.

איתן כבל: בבית המרקחת, שבוע שעבר הרופא רשם לי סוג של תרופה מסוימת שהייתי צריך לקנות אותה, והוא אמר לי: תשמע, זו התרופה.

איתן כבל: הגעתי לבית המרקחת, בית המרקחת אמר: אין לנו את זה.

איתן כבל: אין היום את זה בשום בית מרקחת, אני מציע לך תרופה תחליפית שהיא אותו דבר.

איתן כבל: הרמתי טלפון לרופא שלו ואמר – אין בעיה.

איתן כבל: זאת אומרת, הנחת העבודה היא שגם בית המרקחת עשה את עבודתו נאמנה כשהציע לי את התרופה התחליפית, וגם הרופא שלי.

איתן כבל: כי בסך הכל גם לרופאים יש חברות שהוא עובד מולן.

איתן כבל: זה נושא מאוד מאוד סבוך.

איתן כבל: וצריך למצוא את נקודת האיזון פה בין הגורמים, כי כולם מדברים, רוממות האזרח בגרונם, אבל בפועל זה אינטרס, ואין לי טענה נגד זה.

איתן כבל: לא שולח אותך לצילום כיוון שזה עולה .

ראובן אבן: חבר הכנסת כבל, בנושא הזה זה לא עשיית הכסף.

ראובן אבן: אתה הזכרת את נושא התרופות, אז חברות הביטוח בארצות הברית קבעו שתרופה גנרית היא תרופה מחליפה לתרופה מקורית, לא תמיד עוזרת לאנשים שלוקחים תרופה באופן קבוע.

ראובן אבן: אז זה בקשר לתשובה הזאת.

ראובן אבן: ובארץ עושים מה שרוצים.

ראובן אבן: שם חברות הביטוח קבעו את זה.

ראובן אבן: פה אנחנו קובעים.

ראובן אבן: באשר לחלפים, קודם כל ישנו הנושא מי אחראי משפטית לתיקון: השמאי או המנהל המקצועי של המוסך.

ראובן אבן: על פי החוק – המנהל המקצועי של המוסך.

ראובן אבן: זאת השאלה הראשונה.

ראובן אבן: השמאי רשאי לקבוע מה ערך הנזק.

ראובן אבן: לא איזה חלקים, כי הוא לא אחראי לתיקון.

ראובן אבן: אז פה לא היבואנים ולא חברות הביטוח.

ראובן אבן: המקצועי.

ראובן אבן: לא היבואן.

גלעד ארדן: קובע אלף שקל, לפי מה הוא קובע את האלף שקל?

ראובן אבן: משומש, חלק תחליפי, או חלק אחר – הוא צריך להיות תואם באיכות ובטכנולוגיה שלו.

ראובן אבן: אני לא חושב שלרכב משומש צריך להכניס חלק משומש, כי אנחנו לא יודעים מה היה ברכב הקודם ואנחנו לא יודעים מה ניזוק בו.

ראובן אבן: ואני מדבר כרגע אך ורק על האדם עצמו, עלי, לא כיבואן.

ראובן אבן: עלי כאדם.

ראובן אבן: אחרי שנקבע, החוק קבע את זה אבל אנחנו לא משתמשים בו, נגדיר מה השמאי רשאי להגיד, או מה הוא לא רשאי.

ראובן אבן: ואני לא רוצה לקבוע בכבודם של השמאים.

ראובן אבן: הם פשוט צריכים לקבוע מה ניזוק.

ראובן אבן: ניזוק פגוש, ניזוקה חגורה, ניזוק מנוע – מה ניזוק.

ראובן אבן: הערך שלו?

ראובן אבן: ערך השוק, שחברות הביטוח יעשו להן מדרגות לתיקון כזה, וכל לקוח בעצמו יחליט אם הוא רוצה שהרכב שלו יהיה אמין ותקין, או שהוא רוצה להשתמש בחלקים זולים.

ראובן אבן: באשר לחלקים תחליפיים, אני מצטער מאוד, אני לא רוצה להתנגד למשרד התחבורה, אבל למשל בולמי זעזועים במדינת ישראל לא ניתן לבדוק.

ראובן אבן: אם זה נשבר וגורם להתהפכות רכב אנחנו אומרים אללה כארים.

ראובן אבן: וזה לא קשור לא ביבואנים של החלקים, לא אלה ולא אחרים.

ראובן אבן: אין מי שיבדוק את זה.

ראובן אבן: לא הטכניון ולא מכון התקנים לא בודקים בולמי זעזועים.

ראובן אבן: זו דוגמא ראשונה.

ראובן אבן: דוגמא שנייה, חלפים תחליפיים.

ראובן אבן: אז יבדקו משקל, יבדקו סוג החומר, אי אפשר לבדוק את הטכנולוגיה שהשתמשו בה.

ראובן אבן: לדוגמא, מכסה מנוע של וולוו , מקרה ידוע לכולם, יש בו חורים מיקרוסקופיים.

ראובן אבן: קח חלק תחליפי – לא תמצא אותם.

ראובן אבן: למה נועדו החורים המיקרוסקופיים?

ראובן אבן: שבזמן פגיעה מכסה המנוע ייכנס כמו גרמושקה.

ראובן אבן: זו טכנולוגיה.

ראובן אבן: עכשיו, התאמה, אם פחח רגיל צריך להתאים חלק זה או אחר ולא משנה אם הוא משתמש בחלק דומה, להתאים אותו, הוא פגע במבנה, בחוזק של הרכב באותה נקודה.

ראובן אבן: ולכן הדברים החשובים הם לא לקבוע חלק תחליפי, חלק מקורי, חדש, ישן, משומש, מי קובע את החלק מבחינה מקצועית.

ראובן אבן: וזה לא השמאי.

ראובן אבן: מוציאים את האוטו מהמוסך.

ראובן אבן: פשוט.

ראובן אבן: ברגע שהמנהל המקצועי דעתו לא מקובלת על חברת הביטוח במונחי כסף, כי זה בסוף מגיע לכסף, שולחים גרר, מוציאים את האוטו מהמוסך, מעבירים אותו למוסך אחר.

ראובן אבן: מאוד פשוט.

ראובן אבן: הסדר של כמה גורמים, לא שולחים עבודה.

ראובן אבן: אני על הרשימה בלי עבודה.

יעקב אנוך: חברות הביטוח.

יעקב אנוך: בעל הזרוע יש לו שלוח שהוא עומד בפועל מול הלקוח, זה מוסך ההסדר.

יעקב אנוך: מוסך ההסדר כלוא בין מה שחברת הביטוח מוכנה לשלם לבין מה שהיא העלות האמיתית של העבודה.

יעקב אנוך: ובכלא הזה הוא מתמרן את התיקון למצב שישאיר לו משהו בכיס.

יעקב אנוך: ומאוד קשה שיישאר לו משהו בכיס בתנאים האלה, אנחנו מכירים אותם.

יעקב אנוך: וזאת הבעיה העיקרית בהקשר לתיקונים.

יעקב אנוך: יש בעיה בטיחותית מאוד חמורה.

יעקב אנוך: אף אחד מהנוכחים פה, וכולם בעלי מקצוע מכובדים, לא יכול לקום ולהצהיר שכנף תחליפית זהה בתפקוד שלה לכנף מקורית, כי אין כנף כזאת, ואני אסביר למה: או פגוש.

יעקב אנוך: היצרן כשהוא בונה היום רכב אין שלדה ברכב.

יעקב אנוך: הרכב בנוי, מעטפת הרכב, מה שאנשים מסתכלים כעל שמלה, כעל כיסוי חיצוני, היא לא שמלה בכלל.

יעקב אנוך: זה השלדה של הרכב.

יעקב אנוך: והרכב בנוי היום בתכנון של רכב עושים כשלוש מאות וחמישים ניסויי ריסוק של מכוניות של אותו דגם, כדי להגיע לאותו יורו אנקפ רמה שלוש או ארבע או חמש – זה ממד הבטיחות שמקובל היום.

יעקב אנוך: ולוקח יצרן, ומשקיע שנות מחקר, ומשקיע פיתוח חלפים באנליזה של חלקיקים, שיטה מאוד יקרה ומתוחכמת, ומוציא בסוף כנף שהתפקיד שלה לספוג אנרגיה במקרה של התנגשות ברמות מסוימות.

יעקב אנוך: מה אנחנו עושים?

יעקב אנוך: והאוטו הזה עובר מבחנים, ועובר תקנים, ומביא את כל הניירות למשרד התחבורה, ומורשה להיות מיובא לארץ.

יעקב אנוך: אנחנו מעלים אותו על הכביש, ואחרי התאונה הראשונה, תאונה חזיתית פשוטה, פגוש, שתי כנפיים, אנחנו מרכיבים שתי כנפיים ופגוש שהפגוש לא יודע לעמוד בחמישה קמ"ש ספיגת אנרגיה, בלי להינזק.

יעקב אנוך: הפגוש מתפרק מיד.

יעקב אנוך: הכנפיים, האוטו שהיה קודם בחמישה כוכבים ביורו אנקפ נהיה שני כוכבים, כי הכנפיים שהרכיבו בו לא מסוגלות לספוג שום אנרגיה, כי אף אחד לא תכנן אותן לזה, ומי שייצר את הכנפיים, וכל יצרני הכנפיים בעולם, אף אחד מהם לא יכול להצביע על ניסוי ריסוק אחד שהוא עשה.

יעקב אנוך: ואני קשור בחברות שמייצרות כנפיים, בחברות שמייצרות מכוניות, אני שלושים שנה עוסק בענף הזה.

יעקב אנוך: ואם תיקחו באוטו חדש לגמרי, תורידו לו את שתי הכנפיים, תביאו איזה כנפיים שאתם רוצים, תובילו אותו ליורו אנקפ, הוא יורד בשתי נקודות רק בגלל נושא הכנפיים.

יעקב אנוך: מה שאני אומר, ובאופן מוחלט אני אומר, ואני אחראי למה שאני אומר, ואני מוכן לעמוד מול כל אחד בעניין, אחרי כל תיקון שמתקנים רכב בחלקים לא מקוריים, בחלקי מעטפת היום, ברכבים המודרניים, פוגעים בבטיחות הרכב ומכניסים את הנהג למלכודת, שאם הוא חשב קודם שהוא בחמישה כוכבים יורו אנקפ הוא היום רק בשלושה כוכבים ביורו אנקפ.

יעקב אנוך: וזה הקטע הכי חשוב בנושא של חלקי הפח התחליפיים.

אנוך יעקב: מכיוון שאני בעל מקצוע, אני שילמתי ואני יכול להוכיח, להראות, במכוניות שבבעלותי, באוטו של אשתי, תוספת לחברת הביטוח על התיקון.

אנוך יעקב: אמרתי, תעזבו אותי, אני משלם את החלקים המקוריים, תשלמו אתם כמה שאתם רוצים, כי מי שנוסע באוטו זה אשתי והילדים שלי.

אנוך יעקב: חד וחלק.

אנוך יעקב: אשתי היא שלי.

אנוך יעקב: הילדים שלי זה שלי.

אנוך יעקב: הפגיעה שלהם תעלה לי הרבה יותר.

אנוך יעקב: הלקוחות שלי לוקחים את ההמלצות שלי – כן או לא.

אנוך יעקב: במוסך המרכזי שלי אנחנו מתקנים בחלקים מקוריים, ממליצים על חלקים מקוריים, אלא אם כן, זכותו של לקוח על פי הממונה על ההגבלים לעשות משהו אחר.

אנוך יעקב: איפה שלי אין ברירה ועצותיי לא התקבלו, אני עושה מה שהלקוח רוצה.

גלעד ארדן: בטיחותית או אם לא שווה ערך לחלוטין, מה הדירוג כשמתקרבים.

יעקב אנוך: בחלקים לא מקוריים, לרמה קרובה מאוד לחלקים מקוריים.

יעקב אנוך: אני אתן לך דוגמא של תפוחי הגה.

יעקב אנוך: אם זה חלקים שבאים מאותו מקור שהיצרן נתן לו את תוכניות הייצור, והוא מוכר אותם החוצה, אז הם צריכים להיות זהים.

יעקב אנוך: אבל אם זה חלקים שאתה נוסע לטאיוון, ומביא דוגמא ביד, ובשישה דולר מייצרים לך כנף ואתה חוזר עם הנייר הזה שנראה כמו כנף ומרכיב אותו במכוניות, וזה מה שקורה לצערי פה.

גלעד ארדן: עובר תאונה, והוא נמצא במוסך הסדר, האם הבעיה היא בכך שיתקינו לו חלף שהוא לא מקורי שלך , כלומר OEM או חלף שעומד בדגם מסוים, או שהחשד שלכם או מה שאתם טוענים שנוצר מצב שמתקינים להם גם חלפים משומשים.

גלעד ארדן: זאת השאלה.

גלעד ארדן: מה שקורה במוסכי הסדר דבר נורא פשוט.

גלעד ארדן: מכיוון שהיום כל תאונה עולה הרבה כסף במונחי משכורות, לפעמים שלוש ארבע משכורות לאדם סביר, תאונות היום זה 20,000 ומעלה, כשמגיע בעל הרכב לתיקון הוא מקבל שוק.

גלעד ארדן: כי אין לו לתת 20,000 ₪.

גלעד ארדן: ואז מה אומרים לו? יש פטנט פלא.

גלעד ארדן: לך למוסך הסדר, אתה לא צריך השתתפות עצמית ואתה לא צריך לשלם כלום.

גלעד ארדן: כי התעבורה הכספית היא בין המוסך לחברת הביטוח.

גלעד ארדן: אם הוא הולך למוסך שהוא בוחר, הוא צריך לשלם למוסך, במקרה הטוב אתה נותן לו תנאי תשלום דומים למה שחברת הביטוח תחזיר לו את הצק.

גלעד ארדן: רכב חלופי?

גלעד ארדן: זה לא מנוגד להסדר השמאים?

גלעד ארדן: מותר להציע הטבות?

גלעד ארדן: אומר פה הרגולטור, מותר.

גלעד ארדן: מה לעשות.

גלעד ארדן: הוא זה שקובע מה מותר ומה אסור.

יעקב אנוך: את עצמנו.

יעקב אנוך: חברות הביטוח יכולות להגיד את מה שהן רוצות.

יעקב אנוך: המבחן בשטח הוא כזה: הלקוח שעומד בשוק אחרי תאונה, גם מהמכה, גם שוק אישי וגם שוק מהנזק, נתון בידיים של סוכן הביטוח שלו במקרה הראשון הוא מצלצל אליו מיד, מה עושים?

יעקב אנוך: אל תדאג, לך הביתה, קח מונית, יביאו אותך.

יעקב אנוך: לוקחים את האוטו למוסך הסדר.

יעקב אנוך: לא שואלים את הלקוח איך מתקנים, מה מתקנים, הוא לא בתמונה בכלל, מודיעים לו מתי שהאוטו מוכן והוא מקבל רכב חליפי.

יעקב אנוך: עושים את הכל שהוא לא יהיה בתמונה.

יעקב אנוך: תחת הכותרת לתת לו שירות טוב ולרווח לו את השוק.

יעקב אנוך: ופה צריך להיכנס ולראות מה עושים.

יעקב אנוך: מעט מאוד שמאים מבקשים לתקן את האוטו ולבוא לראות אותו אחרי צבע.

יעקב אנוך: ויושבים פה שמאים, ושלא יספרו לי סיפורים.

יעקב אנוך: הם לא באים לבדוק לפני צבע.

יעקב אנוך: מה ההבדל?

יעקב אנוך: כשאתה אומר למוסך מה לעשות הוא עושה את הכל, אבל אתה רוצה לראות את האוטו לפני צבע, אתה רואה אם הוא ביצע מה שהוא אומר לך.

יעקב אנוך: אתה רואה אם זה חלק חליפי, אתה רואה איזה חלק זה, אתה רואה אם זה חלק ישן, משומש.

יעקב אנוך: ואז מה שקורה, השבוי, הלקוח, שהוא שבוי בידי חברת הביטוח פה, שולחיו, מסכן עושים לו מה שהוא רוצה באוטו.

יעקב אנוך: הוא בסוף מקבל אוטו אבל הוא לא יודע מה הוא קיבל.

חיים מלאך: מי אחראי על התיקון.

חיים מלאך: עד לפני שנה השמאי היה מחליט איזה חלק מחליפים, מקורי או משופץ בניגוד לצו הפיקוח על מצרכים ושירותים שאומר שהמנהל המקצועי הוא האחראי על התיקון.

חיים מלאך: אז לא יכול להיות מצב שמאחר והמנהל המקצועי.

חיים מלאך: ...

גלעד ארדן: שהחליט והמנהל המקצועי היה מקבל את דעתו.

הסעיף העיקרי: גם היום, לאחר שהמכתב הזה יצא, יש קודי גדול מאוד למנהל המקצועי לבחור את החלק.

הסעיף העיקרי: כי מאז ההסדר של המפקח על הביטוח למעשה אין הסדר.

הסעיף העיקרי: אם מקודם היו שני שמאי בית, היום יש חמישים שמאי בית.

הסעיף העיקרי: אין שום הבדל.

הסעיף העיקרי: אין הבדל בין המצב הקודם לבין המצב היום.

הסעיף העיקרי: היום שמאי ההסדר של אותה חברת ביטוח הם למעשה שמאי הבית של אותה חברת ביטוח.

חיים מלאך: ההנחיה הזאת.

גלעד ארדן: הזה ממוסכי ההסדר ולא להפנות אליו עבודה, אם המנהל המקצועי, אותו מנהל מקצועי שם, יש לו דרישות מאוד גבוהות בהחלפה.

יעקב מלאך: בתאונה אם הוא לא הולך למוסך הסדר, הוא לא יכול לקבל שמאי מתוך קבוצת השמאים של אותה חברת ביטוח.

יעקב מלאך: שמאים לא רוצים לבוא אליו.

יעקב מלאך: אתה אומר לי לא נכון?

יעקב מלאך: אני חש את זה על בשרי.

יעקב מלאך: למה אתה אומר לי לא נכון.

יעקב מלאך: הם לא רוצים לבוא.

יעקב מלאך: הם מעדיפים תלך למוסך הסדר.

יעקב מלאך: אם אתה הולך למוסך שאינו מוסך הסדר עושים קושי במשלוח שמאי.

יעקב מלאך: אתה רוצה שאני אשלח לך תלונות?

יעקב מלאך: אני אשלח לך.

גלעד ארדן: מקצועיים במוסכים ינמיכו את רף הדרישות שלהם בהחלפת החלפים כי הם יחששו שחברות הביטוח יפנו אליהם פחות עבודה.

גלעד ארדן: האם יש לחצים כאלו על מנהלים מקצועיים מצד חברות הביטוח.

יעקב מלאך: לוי, מוסך גדול לרנו בירושלים, ואמנון, שני בעלי מוסכים.

יעקב מלאך: בוא תשמע אותם ותשמע מה שיש להם להגיד.

גלעד ארדן: אחד לא אמר שזה דיון מספק.

גלעד ארדן: הדיון הזה נועד לבדוק האם יש צורך בחקיקה או בשינוי של המצב הקיים.

גלעד ארדן: אף אחד לא אמר שזה דיון אחרון.

גלעד ארדן: בית, קראתי את החומר שלך.

גלעד ארדן: וגימל, חברי כנסת אמורים לייצג את האינטרס של הצרכן ולא את האינטרס של אף אחד מאלו שיושבים פה ליד השולחן, והמועצה הישראלית לצרכנות גם הוזמנה, ושלחה אפילו חומר לא לנו אם כי לאחרים, אך ראיתי את עמדתם שהתפרסמה בנושא, ותנוח דעתך מבחינת האינטרס הצרכני, מה עוד שיו"ר ועדת הכלכלה פה הוא בכלל מוגדר בעיתונות כנציג הצרכנים בישראל.

רונן לוי: שקם בבוקר בלי אינטרסים, אני לא מכיר אף אחד מאתנו שקם בבוקר בלי אינטרסים.

רונן לוי: קודם כל נהרוג את הדבר הזה.

רונן לוי: לי יש מוסך רנו ניסן, ויש לי מוסך מיצובישי יונדאי, ויש לי מוסך פחחות שמשלב את הזה.

רונן לוי: אני סוכן רנו וניסן בירושלים.

רונן לוי: אני הצלחתי.

רונן לוי: אני גאה בזה, לא בזכות אף אחד.

רונן לוי: אני לא צריך להתבייש בזה.

רונן לוי: אפשר להמשיך להגיד שאני אינטרסנט, וזה נכון.

רונן לוי: אין עם זה שום בעיה.

רונן לוי: זה דבר ראשון, כי כל הזמן שעושים כתבות אומרים שיש אינטרסים, כאילו חברות הביטוח אין להן אינטרסים.

רונן לוי: זה אחד.

רונן לוי: שתיים, חברות הביטוח קנו את הזכות להתפרנס במדינת ישראל, או להחליט מי יתפרנס ומי לא.

רונן לוי: וכל השיטה שעובדת על מוסכי הסדר, שמאי בית, צריך להפסיק לקרוא להם מוסכי הסדר.

רונן לוי: אני קורא להם מוסכי בית, כי זו האמת.

רונן לוי: הם מוסכי בית ואותו ניגוד אינטרסים שיש בין שמאי החוץ היום הוא בעצם באותו ניגוד אינטרסים.

רונן לוי: ומי שיספר , אני לא יודע למה עמוס לא אומר פה את כל האמת, אבל שמאי שעובד כשמאי חוץ שיספר שלא מאימים עליו, ושאין עליו סטטיסטיקות, חייבים להשתמש בתוכנות, ויש פה מורכבות כזו גדולה של השליטה של חברות הביטוח בשוק הרכב.

רונן לוי: שני מיליון מכוניות נעות במדינת ישראל.

רונן לוי: כל אוטו במדינת ישראל מבוטח באיזו שהוא צורה.

רונן לוי: או צד ג או שפוליסה.

רונן לוי: זה לא משנה.

רונן לוי: כל אחד מתחבא פה מהפחד.

רונן לוי: אני אומר לך, שמדברים פה אנשים, ואני מכיר את כל האנשים, אני כבר קיבלתי כל מיני מסרים וכל מיני דברים, ואני לא אוציא אותם פה, ולא מזנה.

רונן לוי: אבל בעניין הזה צריך קודם כל לזכור דבר ראשון לפני שמדברים עלי, ועל יאקי שהוא בעל אינטרס.

רונן לוי: דבר ראשון יש בג"צ השמאים לפני הסדר השמאים, שצריך להתייחס אליו וצריך ללמוד אותו אם רוצים להיכנס לנושא.

רונן לוי: בג"צ השמאים מדבר על טובת הצרכן.

רונן לוי: מטובת הצרכן נגזרות בעצם כל הפעולות והרגולציות שיש במדינת ישראל.

רונן לוי: יש את משרד התחבורה שמפעיל תקנות ורגולציות יש לנו טענות כלפי זה ואני גם כתבתי אותן.

רונן לוי: אני מדבר על הבעיות .

רונן לוי: הבעיות הן הרגולטורים.

רונן לוי: זה לא דבר שהוא לא בעיה.

רונן לוי: הוא בעיה קשה.

רונן לוי: זה שמפקח על הביטוח הוא לא מפקח, ויש חוקים .....

רונן לוי: לכלל וסע, הלקוח מתקשר, היתה לי תאונה, הסוכן מפנה אותו למרכז התביעות.

רונן לוי: מגיע למרכז התביעות, מחכים שם שמאים.

רונן לוי: השמאים נמצאים במרכז התביעות.

רונן לוי: אחד, קודם כל לפי העניין של הסמכות המקצועית והאחריות המקצועית של בעל המוסך, שמאי לא יכול להחליט על אופי התיקון.

רונן לוי: לא יכול להיות שלקוח מגיע למוסך עם הצעת תיקון.

רונן לוי: צריך גם לזכור שאומדן הנזק הוא היום מוצר משפטי לפי הסדר השמאים שהם עשו.

רונן לוי: למה?

רונן לוי: כי הלקוח, אותו לקוח שאמורים לשמור על טובתו, הוא לא יכול לערער סתם.

רונן לוי: הוא צריך לערער בין אומדן הנזק לבין חוות הדעת הסופית שהוא מוציא.

רונן לוי: זה מה שאומר ההסדר.

רונן לוי: לא אני כתבתי אותו.

רונן לוי: עצם זה שכבר קובעים מראש את אומדן הנזק לא במוסך, בכלל, לא חשוב כרגע אם זה הסדר או לא, זה דבר ראשון שהוא פסול מעיקרו.

רונן לוי: זה אחד.

רונן לוי: שתיים, שם יש הפנייה ואני יודע את זה מעדויות, יש לנו גם תצהירים, ויש שם הנחיות, ואני מוכן להראות אותן.

רונן לוי: הנחייה לשמאי לתת לשלם רק 92 ₪ למשל בכלל.

רונן לוי: לשלם במוסך רק 92 ₪ עבור שעת עבודה.

רונן לוי: הנחיה מספר אחד.

רונן לוי: שעת עבודה.

רונן לוי: אנחנו מתפרנסים גם משעות וגם מחלקים.

רונן לוי: זה הפרנסה של המוסכים.

רונן לוי: יש לנו גם על זה תצהירים שמנחים אותם.

רונן לוי: מחיר שעת עבודה אינו בפיקוח.

רונן לוי: אני לא מכיר מוסך בטיפול עשר שיתן לך במחיר של 92 ₪ שעת עבודה.

רונן לוי: אין לך.

רונן לוי: אני לא מכיר מוסך כזה.

רונן לוי: אם תכיר לי אותו אני אשמח, כי אני חרשתי בשנה וחצי האחרונות שבע מאות בעלי מוסכים, פרונטלית, וכמעט את כל השמאים בשוק.

רונן לוי: אין דבר כזה.

רונן לוי: אין מוסך כזה שעובד על בסיס 92 ₪ לשעת עבודה.

רונן לוי: אבל יש לנו רגולטור שנקרא חברת הביטוח, הוא עושה לנו גם רגולציה.

רונן לוי: זו הנחייה מספר אחת.

הנחייה מספר שתיים: השמאים מקבלים הנחייה גורפת לא לאשר אחרי שנתיים חלפים מקוריים.

הנחייה מספר שתיים: חדשים מקוריים.

הנחייה מספר שתיים: צריך להיות חדש ומקורי.

הנחייה מספר שתיים: הם מקבלים הנחייה גורפת לא לאשר חדש ומקורי.

הנחייה מספר שתיים: מאשרים חדש ותחליפי, או משומש.

הנחייה מספר שתיים: זה הדבר השני.

הנחייה מספר שתיים: בכלל, ההנחיות יוצאות באופן גורף.

הנחייה מספר שתיים: יש לנו תצהירים על זה.

הנחייה מספר שתיים: אני לא מתבייש בזה.

הנחייה מספר שתיים: אפשר גם לבדוק את זה.

גלעד ארדן: חדש ומקורי ברכב שהוא מעל שנתיים, בלי בכלל שמשאירים פה את שיקול הדעת.

גלעד ארדן: זו תקנה חוקית?

גלעד ארדן: במוסך הסדר השירות היה יעיל ונוח.

גלעד ארדן: כולם מרוצים?

גלעד ארדן: מסתבר שבכל זאת יש כמה סדקים בהסדר המושלם הזה.

גלעד ארדן: הפעם זה נראה שיטה משומנת ומשוכללת שבה חברות ביטוח ושמאי הרכב מצליחים להגדיל רווחים, והתוצאה היא פגיעה ישירה בנו הצרכנים.

גלעד ארדן: מסתבר כי במכוניות שלנו מתקינים במוסכים רבים חלקי חילוף משומשים, בהרבה פעמים פגומים, או חלקים חדשים אבל לא מקוריים שלא תמיד מתאימים לרכב.

גלעד ארדן: אם מנסים להבין איך הגענו כצרכנים למצב הזה, צריך רק להסתכל על שוק ביטוחי הרכב.

גלעד ארדן: חברות ביטוח הצליחו בשנים האחרונות ליצור מצב נוח במיוחד עבורם שבו הן בוחרות את רשימות השמאים שאליהם אנחנו יכולים לפנות על חשבון הביטוח.

גלעד ארדן: הן קובעות את המוסכים שאליהם נשלח, הם קוראים לזה מוסכי הסדר.

גלעד ארדן: בית המשפט העליון קבע בעבר שחברות ביטוח נותנות לנו המבוטחים טובות הנאה שונות כדי שנקבל את הערכת השמאי שלהם, כך אנחנו מקבלים רכב חלופי, הנחה בהשתתפות העצמית, וכל מה שאפשר כדי להרחיק אותנו מבדיקת ההסדר עצמו.

גלעד ארדן: ..

גלעד ארדן: בעליו של מוסך מרכזי מאוד באחד מאזורי הארץ יודע איך במוסך שלו חוגגים על כלי הרכב.

גלעד ארדן: הוא משמש בשנים האחרונות מה שמכונה מוסך הסדר לכמה מחברות ביטוח.

גלעד ארדן: אבל זה רק טפח קטן מהסיפור שלו.

גלעד ארדן: בעלי מוסכים, סוכני ביטוח וגם שמאים מספרים לכולם על הלחץ במפעילות עליהם חברות הביטוח.

גלעד ארדן: המטרה – עלויות תיקון נמוכות.

גלעד ארדן: אחד האמצעים – חלקי חילוף משומשים או חליפיים, כלומר, לא מקוריים.

גלעד ארדן: אלו מותקנים במכוניות שלנו בלי כל בקרה או פיקוח של משרד התחבורה.

גלעד ארדן: .......

גלעד ארדן: קורה לך עם לקוחות שלך שהם יוצאים מהמוסך אתה לא שקט?

גלעד ארדן: אחר כך, אם יקרה משהו, אתה לא ישן בלילה בגלל זה?

גלעד ארדן: באיגוד חברות הביטוח דוחים את טענותיו של יוד ואומרים כי בהפניה למוסך הסדר אין משום כפיה ומטרתה לספק ללקוח שירות נוח.

גלעד ארדן: לכל מוסך הסדר יש הרשאה מיוחדת של משרד התחבורה, והוא עומד בקריטריונים של איכות וטיב.

גלעד ארדן: ....

גלעד ארדן: הגיע הזמן שרמת הבקרה לגבי כל השוק הפרוע הזה תהיה יותר רצינית כדי להגביר את הבטיחות.

גלעד ארדן: אמנם חברות הביטוח מרוויחות, אבל זה הזמן שהם ירוויחו גם על ידי.....

גלעד ארדן: שלא יצטרכו לשלם את הנזקים בגלל הגורם המכני.

גלעד ארדן: האם החלקים החליפיים שמתקינים לנו במוסכים הם באמת פחות בטוחים?

גלעד ארדן: בניסוי הבא נבדקת פגיעה ישירה בהולך רגל מפגוש של כלי רכב.

גלעד ארדן: יש הבדל בקשיחות ובקטלניות של פגוש מקורי וחליפי.

גלעד ארדן: הנה חתיכה לדוגמא מהפגוש המקורי.

גלעד ארדן: הוא שבור, אבל הוא נשאר בחתיכה אחת, למרות המכה שקיבל.

גלעד ארדן: החליפי מראה תוצאות אחרות לגמרי.

גלעד ארדן: אנחנו יכולים לראות פה את שני הפריטים.

גלעד ארדן: המקורי שכשל בכפיפה, והתחליפי שנשבר לחלוטין.

גלעד ארדן: בשעה שפגוש מקורי יפגע באותו הולך רגל ויבלע את אנרגיית המכה, ומעבר לחבטה מקומית לא ישאיר עליו סימנים.

גלעד ארדן: מדברים עליה, אני לא יודע אם זה מחשש ממישהו פה, אבל בהחלט דברים נאמרו לי בצורה קיצונית יותר על ידי אנשי מקצוע.

גלעד ארדן: כיוון שחבר כנסת שמחון צריך לעזוב את הישיבה, הוא ביקש לומר מספר דברים.

שלום שמחון: בגלל אותה כתבה שיכלה להוות סיכום לישיבה הנוכחית.

שלום שמחון: ללא ספק.

שלום שמחון: אבל גם אם ניקח את הדברים שאתם אומרים, אני חושב שזה יהיה לא נכון אם המחוקק ישאיר את הדברים כפי שהם כרגע.

שלום שמחון: אני מניח שגם אם לפני מספר שנים היו התאמות של הרגולטורים השונים, אני מניח שעם הזמן המערכת לומדת לעבוד מול ההנחיות של הרגולטורים השונים, וצריך לחדש אותן לכיוונים שלוקחים בחשבון את מה שהתפתח עם הזמן.

שלום שמחון: בכל מקרה יש פה שני דברים מרכזיים שאי אפשר להתעלם מהם: אחד הוא הנושא הבטיחותי.

שלום שמחון: אם בסופו של דבר נאמרה פה אמירה שאני לא יודע אם היא נכונה, אבל נאמרה פה אמירה על ידך שאם במשך שלושים שנה התקינו אצל חלק מהאזרחים חלפים שגם בטיחותית הם לא, מילא הערך שלהם נמוך, מילא, בהנחה שאתה צודק בעניין.

שלום שמחון: אבל אם גם הבטיחות שלהם היא בעייתית אני חושב שזה דבר שדורש תיקון.

שלום שמחון: אני חושב שיש פה שאלה שהיא לא רק שאלה כלכלית.

שלום שמחון: היא גם שאלה בטיחותית.

שלום שמחון: ואסור שהתחרות בשוק הזה תכתיב את רמת הבטיחות שהאזרח צריך לקבל.

שלום שמחון: ואנחנו צריכים להתייחס בסופו של דבר אל האזרחים במדינת ישראל כאל צרכנים, ולסתום את הפרצות הקיימות כדי לתקן אותן.

שלום שמחון: ואני משוכנע שיו"ר ועדת המשנה יסכם בסופו של דבר כך שאנחנו ניתן לזה התייחסות וננסה לתקן את זה אם באמצעות חקיקה, באמצעות תקנות או בדרכים אחרות.

שלום שמחון: במקרה שר התחבורה אמור להיות כאן מחר, ופתיחת הישיבה נאמר מספר מילים, על אף שהיא לא עוסקת בעניין הזה.

יוסף טופז: שאמר מר רונן לוי.

יוסף טופז: זה נכון.

יוסף טופז: כולנו פה בעלי אינטרסים.

יוסף טופז: ובראש ובראשונה יבואני רכב הפכו להיות נציגי הציבור פתאום.

יוסף טופז: אני יכול רק לעדכן את כל הנוכחים פה, שמאז ששונתה תקנה עשרים שמאפשרת שימוש בחלפים חדשים לאו דווקא מקוריים, יש מספר לא קטן של יבואני רכב שמחירי החלפים ירדו שם בין ארבעים לחמישים אחוז לפתע פתאום.

יוסף טופז: אותם בעלי מוסכים המתרעמים היום על מצבם, ועלות העבודה, זה עניין אחר.

יוסף טופז: מה שכואב להם באמת, ואני מבין את צערם וכאבם, מתברר שהם נאלצים או ששמים חלק חליפי שהעלות שלו במקום שהמקורי עולה אלף חמש מאות שקל או אלפיים שקל, חלק חליפי עולה ארבע מאות שקל.

יוסף טופז: פער הרווחים שלהם, שפעם הם היו מקבלים חמישים אחוז, חמישים וחמישה אחוז על חליפי, היום הם מקבלים עשרים אחוז.

יוסף טופז: הם יוצאים ניזוקים, וזה מה שכואב להם בעיקר.

גלעד ארדן: את המסמך של לשכת המסחר שהגשתם לי.

גלעד ארדן: הדיון הזה הוא במהותו לא כלכלי.

גלעד ארדן: אתה יכול להסביר לי למה מישהו מסוים אומר משהו מסוים על הבטיחות, ולהגיד לי תשמע, זה לא באמת הבעיה הבטיחותית, זה בעיה כלכלית.

גלעד ארדן: השאלה היא אם כשבא לפה אדם שהוא בעל מוסך או כשמדברים אתי אנשים שיש להם גם סיכון מסוים כשהם טוענים את הטענות שלהם.

גלעד ארדן: נכון שהם יכולים גם להרוויח כלכלית.

גלעד ארדן: כי אם לדוגמא אני אחייב בחקיקה רק חלפים חדשים , לא מקוריים, אז מתח הרווחים שלהם יהיה גבוה יותר, ומצד שני עצם זה שהוא פועל היום כדי לחייב את חברות הביטוח יכול מאוד להזיק לו בעתיד בצורה כזו או אחרת.

גלעד ארדן: לחברת הביטוח יש את הכלים שלהם, כמו שאנחנו רואים, לדאוג לכך שלקוחות יגיעו למוסך מסוים דווקא ולא למוסך אחר.

גלעד ארדן: כשהלכה לי פאסאט חדשה בתאונה, בלי לדעת למה, הגעתי למוסך בבת ים שסורדם שמאים עובדים אתם.

גלעד ארדן: יושבים שם בתוך המוסך.

גלעד ארדן: לא היו לי הרבה ברירות, דרך אגב.

גלעד ארדן: אז אתה יודע שזה אפשרי.

גלעד ארדן: השאלה אם זה נכון שהשיקול פה הוא כלכלי, או כשאנשי מקצוע שהאחריות עליהם היא על פי החוק אומרים דברים כאלה ואומרים לי את זה גם בשיחות פרטיות, השאלה אם זה נראה לך שהשיקול הכלכלי כל כך גובר אצלם שהם מוכנים לסכן את הכל.

יוסף טופז: שני מותגים של בולמים.

יוסף טופז: אחד זה קיאבה, או הבולם השני שנקרא מונרו.

יוסף טופז: שני אלה הם הספקים הכי גדולים בעולם לכל יצרני הרכב.

יוסף טופז: זה מוצר OEM פרופר.

יוסף טופז: לבוא ולהגיד, העלו פה את הנושא של בולמים, לפסול את המוצר הזה אחרי תאונה.

יוסף טופז: מצננים למשל, יש כאן מר יאקי אנוך, שהוא מנכ"ל פיאט, הוא עצמו היה סוכן של חברת מרלי, חברת פיאט היתה סוכנת של מרלי.

יוסף טופז: ...

יעקב אנוך: שאתה עושה את זה.

גלעד ארדן: מסוים.

גלעד ארדן: מאה אחוז.

גלעד ארדן: אנחנו יודעים לשקלל את הדברים האלה.

גלעד ארדן: אמנם אנחנו חברי כנסת אבל קצת אנחנו מבינים מה עומד מאחורי כל דבר.

גלעד ארדן: אם נוסיף לחפש באמת את השיקול האמיתי, ועד כמה גם כשמישהו אומר משהו אמיתי, עד כמה זה נכון.

גלעד ארדן: אז בוא תתייחס לטענות הענייניות שהוצגו כאן, עזוב כל אחד מה הוא מייצג.

יוסף טופז: פה בדיקות של חלקי פח שנעשו על ידי מכון התקנים.

יוסף טופז: מכון מכובד, אני מאמין, שמאשרות.

יוסף טופז: בדיקות השוואתית.

יוסף טופז: אין תקן, כמו שנאמר.

יוסף טופז: כלומר, לוקחים חלק מקורי ועושים לו בדיקה מול החלק החליפי שבא לבדיקה.

יוסף טופז: ויש פה בדיקות ששלחנו ממספר מדגמים, שמאשרות שהחלקים התחליפיים תואמים.

גלעד ארדן: אני לא בא לייצג אף אחד.

גלעד ארדן: האם אנחנו סגרנו את הפרצות שיכולות להבין אנשים כאלה להחלטות כאלה.

גלעד ארדן: זה כל מה שאני מחפש.

גלעד ארדן: לא רוצה דוגמאות האם תפוח הגה שווה או בולם הוא לא שווה.

גלעד ארדן: זה לא מעניין אותי כרגע.

גלעד ארדן: לי אין הכלים, ובכל הכבוד, גם לאף אחד מכם אין את הכלים להגיד.

גלעד ארדן: כי בארץ יש רק שני גופים שמוסמכים לזה, וכל מקרה הוא מאוד ספציפי ותלוי בעוצמה המכה שההוא חטף פעם החלק הזה, ותלוי באלף ואחד גורמים.

גלעד ארדן: אני לא חושב שאתה יכול לטעון ככלל שתמיד חלק כזה תחליפי יהיה שווה מבחינה בטיחותית לחלק חדש.

גלעד ארדן: אתה יכול להגיד את זה?

קריאה: שבדקו.

קריאה: כדאי שתציין את זה.

יוסף טופז: חברי הכנסת ולא אינטרסים של יבואני הרכב, לא חברות הביטוח ולא יבואני החלפים התחליפיים.

יוסף טופז: אינטרס הציבור עומד פה על הפרק.

יוסף טופז: זה שהממונה בזמנו פסק לפני כשנה לאפשר ללקוח להחליט מה שהוא רוצה.

יוסף טופז: זה שוק חופשי, כל העולם עובד ככה היום, כל אירופה.

יוסף טופז: בדבר האפשרות להשתמש או בחלקים...

יוסף טופז: האינטרס שלהם שהלקוח ישתמש בחלק המקורי כי שם מתח הרווחים שלהם יותר גבוה.

גלעד ארדן: הציבור הרחב, כשהרכב שלו עובר תאונה, מודע לכל האפשרויות העומדות בפניו, כן או לא?

גלעד ארדן: הוא כנראה לא תקין.

אורי דיגמי: מייבאים חלפים תחליפיים.

אורי דיגמי: הם שותפים בחברות, ובבעלותם חברות לחלפים תחליפיים.

אורי דיגמי: כל חברות הביטוח שותפים עם כזה או כזה או כזה עם יבואן של חלפים תחליפיים.

אורי דיגמי: זאת אומרת, מתוך מאה בעלים של חברות אלה.

אורי דיגמי: ....

גלעד ארדן: מקובל עליכם שזה יהיה מר כלב?

גלעד ארדן: אלי כלב, בבקשה.

גלעד ארדן: מה תפקידך בהראל?

אליהו כלב: בשם החברה שאני מייצג, שבסך הכל אנחנו עובדים על פי ההנחיות של משרד התחבורה ועל פי הפוליסה.

אליהו כלב: הפוליסה התקנית באה ואומרת, שהחליף המבטח את החלק שאבד או ניזוק, יוחלף החלק בחלק דומה לו בתכונותיו ובתיאורו.

אליהו כלב: זאת אומרת, שמבחינת הפוליסה שאנחנו חייבים למבוטחים.

אליהו כלב: ...

אליהו כלב: האוזן.

אליהו כלב: בעלות תיקון היום של 6,000 שקל צריכת החלפים התחליפיים היא בסך הכל 1,080 ₪.

אליהו כלב: בממוצע הכללי שיש.

אליהו כלב: זאת אומרת, שאנחנו בסך הכל משישים אחוז חלפים שאנחנו היום צורכים בתיקון, שלושים אחוז רק תחליפי .

אליהו כלב: חמישים ושמונה אחוז הם חלקים מקוריים, ושנים עשר אחוז חלקים משומשים.

אליהו כלב: זאת אומרת שהחלק של התחליפי – אני מדבר על חברת הביטוח שלי, לפי הגודל אני חושב שהיא משקפת את השוק והחתך של המבוטחים שאנחנו היום מבטחים.

גלעד ארדן: חליפיים.

אליהו כלב: בסך הכל, אין שום הנחייה של אף חברת ביטוח לשמאי לפעול בדרך אלף או בית.

אליהו כלב: אין שום הנחייה.

לאה ורון: לשמאים.....

אליהו כלב: ושמאי קובע שהוא לא מתאים, שיש בעיה של התאמת חלפים, הוא מאשר מיד חלפים מקוריים בקטע הזה.

אליהו כלב: היבואנים פרט לפיאט נמצאים שם.

אליהו כלב: זאת אומרת, זכות של המבוטח, ויש לו חוברת שניתנת לכל מבוטח עם רשימה של מוסכים, הוא יכול ללכת לאן שהוא רוצה, גם לא מהרשימה.

אליהו כלב: אבל יש לו פה את כל יבואני הרכב בהסדר.

אליהו כלב: כולם בהסדר וכולם מסכימים לתיקונים האלה.

אליהו כלב: זאת אומרת, יש פה סתירה עם הקטע של היבואנים בדברים האלה.

אליהו כלב: בחלק מהמוסכים המרכזיים כן מתקינים חלקים תחליפיים כי הם מייבאים כמו שהאדון אמר, או שיש להם יד ורגל בקטע הזה.

אליהו כלב: אנחנו גם מספקים חלקים למוסכים האלה.

שמואל בן ארי: להגנת הצרכן ולמועצה לצרכנות.

שמואל בן ארי: כלומר, סך הכל, תנו בבקשה פוליסות דיפרנציאליות לפי סוג התיקון, כשתהיה התאונה.

שמואל בן ארי: עדיין האחריות, כמו שאמרה הגברת חווה בן ארי, בתחילת דבריה, היא על המנהל הטכני במוסך או מנהל המוסך, מי שיש לו התעודה.

שמואל בן ארי: ואם הוא חושב שפה יש משהו לא בסדר, שחברות הביטוח מכופפות אותו, חובתו לקום ולצעוק גם אם בגלל זה הוא לא יקבל עבודה.

שמואל בן ארי: כי אחרת, אם חס וחלילה תהיה תאונה ויוכח....

גלעד ארדן: החברות מעודדות להגיע אליהם.

גלעד ארדן: בכל מיני הטבות שהן משפיעות על הלקוח.

גלעד ארדן: האם זה ראוי שאותו הדם, שהוא גורם מקצועי שעובד אצל בעלי אותו מוסך הסדר, כשהוא בא לקבל את ההחלטה איזה חלקים, יש לו פה בדיסקט שהם מוסך הסדר ואולי שנה הבאה הם יקבלו פחות עבודה כי חברת הביטוח, אם יהיו לו דרישות מאוד גבוהות בהחלפה.

גלעד ארדן: נכון בכלל להעמיד אותו במבחן הזה?

שמואל בן ארי: לנו פוליסות שונות.

יורם: הצרכן, צריך לקבל את השירות הכי טוב והבטיחותי.

יורם: יש חוקים וצריך לעמוד על החוקים.

יורם: הצרה במדינת ישראל שאנחנו מלאים חוקים, וחמש מאות איש נהרגים בשנה ועשרות אלפים נפצעים.

גלעד ארדן: להעביר את האחריות.

גלעד ארדן: זאת אומרת, לא רק על נהג משאית, לדוגמא, אלא גם על בעלי חברת ההובלות.

גלעד ארדן: אפשר לחשוב גם על אחריות בעל מוסך ההסדר, לא רק על המנהל המקצועי שהוא נבאך כפוף למי שיש לו אינטרס כלכלי גדול יותר להמשיך ולהיות בעל מוסך הסדר, לדוגמא.

גלעד ארדן: אלף....

גלעד ארדן: ודבר אחרון, אני רוצה לפנות לחברות הביטוח.

גלעד ארדן: צריך לתרום לקהילה ולהקל

ויקטור עידן: בדימוי שמאי חוץ, בתכל'ס הוא שמאי בית.

ויקטור עידן: את זה צריך לאסור על חברות הביטוח.

ויקטור עידן: ...

גלעד ארדן: את הליך השימוע.

גלעד ארדן: ...

ויקטור עידן: מעלים מכוניות של נזק טוטלי לכביש.

ויקטור עידן: וכאשר אתה ואני נוסעים ברכב כדי שהרכב יהיה הכי בטיחותי שיכול להיות, חברות הביטוח לוחצות על השמאי מאימות עליו, מכתיבות לו להעלות רכב טוטל לוס לכביש.

ויקטור עידן: דברים אלה צריך לעקור מהשורש.

אמנון חיימשוילי: ג'י.

אמנון חיימשוילי: מנורה, הראל, הדר, הפניקס.

אמנון חיימשוילי: הנקודה שאני רוצה לומר, שיש הרבה מאוד דברים....

אמנון חיימשוילי: אם בעוד שנה אני לא אהיה מוסך הסדר של איזו חברה מסוימת, אולי בגלל זה שאני אגיד את מה שאני אגיד.

אמנון חיימשוילי: לשמאי מסוים, שהוא ידע שהוא בהסדר, זה לא היה דרך חברת הביטוח, לא אני הייתי מעורב פה.

אמנון חיימשוילי: הוא קרא לו בגלל שהוא במקרה שכן שלו.

אמנון חיימשוילי: אני נקראתי לסדר לחברת הביטוח.

אמנון חיימשוילי: עברתי על זה.

מצביע לו: אתה טוען שאתם מייבאים חלקים עם רמה?

מצביע לו: באוטו שלי כרגע שנפגע, נמצא פנס ראשי שלא מתאים ומשולש תחליפי אני הצטרכתי להחליף על חשבוני, פעמיים במקורי.

מצביע לו: ושלא יספרו לי שעושים בדיקות.

מצביע לו: שום בדיקות לא עושים.

מצביע לו: בדיקות צריכות להיעשות במוסך.

מצביע לו: אני הבודק.

מצביע לו: לא משרד התחבורה, לא שום דבר, עם כל הכבוד למשרד התחבורה.

מצביע לו: ושיגידו לי במשרד התחבורה למה אתה לא מתלונן, אני יודע למה אני לא מתלונן.

מצביע לו: אני צריך לקיים פרנסה לחמש עשרה עובדים, אני בניתי את המוסך שלי ארבעים ושמונה שנה אני במקצוע, קרוב לארבעים שנה אני עצמאי.

מצביע לו: אני אומר לכם: הנושא הזה צריך להיעקר מהשורש.

מצביע לו: לא רוצה להיות מוסך הסדר, ואני כפוי להיות מוסך הסדר.

מצביע לו: למה?

מצביע לו: מתוך סיבה פשוטה ביותר: אני יכול ומסוגל לתת את כל ההטבות שחברת הביטוח כביכול נותנת, אבל אני מוכן לתת רכב חילופי, להוריד את ההשתתפות העצמית מתוך הרווחים שלי- תנו לי לחיות איך שאני מבין.

מצביע לו: שימו לב כולכם.

מצביע לו: אני חתום עם חברה מסוימת לעבוד בשמונה מאות שקל יום עבודה.

מצביע לו: אבל בשוק החופשי מותר לי לדרוש שעת עבודה שמקובלת עלי.

מצביע לו: בא עלי שמאי לעשות דו"ח פרטי.

מצביע לו: הוא אומר לי, אני עושה לפי מה שאתה כותב בתאגיד.

מצביע לו: אמרתי לו: אדוני, לי יש חוזה עם חברת הביטוח, אתכם לא מעניין מה יש לי בחוזה עם חברת הביטוח, אני תובע את חברה מסוימת שאין לי חוזה אתה.

מצביע לו: שעת עבודה שלי, כולל מע"מ, זה מאה שישים וחמש שקל, ואני רוצה שתשלמו לי את זה.

מצביע לו: הם לא מעבירים אותי.

מצביע לו: כי השמאים, כל השמאים, חברת ביטוח מסוימת הוציאה בפקס, ויש לי הוכחה, פקס לשמאים שכפה עליהם לא לחרוג מיום עבודה כזה וכזה.

בתיה לונדון: אחרת, אם הוא בטיחותי או לא בטיחותי, מי שצריך לקבוע את זה זה משרד התחבורה.

בתיה לונדון: הוא הממונה על בדיקת התקינות של החלפים, והוא אמור על פי החוק לעשות את זה.

בתיה לונדון: לא חברת הביטוח.

בתיה לונדון: חברת הביטוח אפילו לא שולחת את השמאי.

בתיה לונדון: כשמבוטח שלי פונה אלי, למוקד שלי, אני מייצגת את מנורה, ומבקש המלצה מטעם מנורה, יש הנחייה לאנשים שלי לא לתת שמות של שמאים.

בתיה לונדון: כי אלה הן ההנחיות של הרגולטור.

בתיה לונדון: יש לנו רשימה.

בתיה לונדון: מה שרציתי לומר לך, למה אתה בניסיון האישי שלך לא ידעת מי השמאי, לא ידעת מי המוסך?

בתיה לונדון: כי אני מניחה שאתה פנית לסוכן שלך.

בתיה לונדון: אם היו נותנים לך רשימה של חמישים שמאים, והיו אומרים לך תבחר שמאי, היית יודע למי ללכת?

בתיה לונדון: לא.

בתיה לונדון: הסוכן שלך כן מכיר את השמאים.

בתיה לונדון: הוא בוחר את השמאי שהוא חושב שיהיה הכי טוב בשבילך, כי הוא מייצג את האינטרס שלך.

בתיה לונדון: על פי החוק זה המצב.

בתיה לונדון: חדש תמורת ישן.

בתיה לונדון: המבטח להשתמש רק בחלקים חדשים מקוריים, תהיה פוליסה מאוד יקרה.

דלית רגב: פח תחליפיים.

דלית רגב: לכן לדעתנו יש צורך בקביעת מפרט כזה שבודק איכות ובטיחות.

דלית רגב: ..

דלית רגב: לבדוק בטיחות של חלקי פח תחליפיים.

דלית רגב: מפרט בודק מידות בעיקר ועובי.

גלעד ארדן: המכריע?

גלעד ארדן: של משרד התחבורה, שהיא פתוחה בעצם.

גלעד ארדן: יש שמאות אחת, יכולה לבוא שמאות אחרת, ויש וועדת ערר אצלי במשרד התחבורה לקבוע.

גלעד ארדן: הוועדה הוקמה מכוח חוק.

גלעד ארדן: יש בוועדה שמאים קבועים, הם מתחלפים כל שנתיים.

גלעד ארדן: לקבל את ההרכב של הוועדה הזאת, ואת המאגר של השמאים שנמצאים בה.

גלעד ארדן: אליו.

גלעד ארדן: לכן אני אמליץ שיתקיים דיון נוסף בהרכב רחב של וועדת הכלכלה בראשותו של שאול שמחון, כיוון שכבר אני רואה שיהיו פה שינויים בחקיקה או ברגולציה שאנחנו רוצים ליזום.

גלעד ארדן: גם אם השינויים האלה מבחינת העלאת המודעות של הציבור או איך שנחשוב על דרכים בהם הגופים המעורבים יהיו חייבים להביא לידיעת המבוטח או הצרכן, או כל מי שלא יהיה, לגבי הזכויות שלו.

יואב בן אור: פה המון נושאים.

יואב בן אור: אני אשתדל להתייחס לנושאים העיקריים.

יואב בן אור: בעיקרון, הבעיה שאנחנו מדברים, אם אנחנו מדברים על בטיחות – בודאי – הבעיה היא לא בעיה בהסדר השמאים אלא בעיה בלב ליבה של המקצועיות של אותם גופים והויכוחים ביניהם.

יואב בן אור: עלו פה הרבה טענות, ושמענו מלא דברים.

יואב בן אור: השאלה, למשל, למה זה לא משתקף בתלונות נגד שמאים.

יואב בן אור: מדברים פה על כפייה, על מעשים חמורים.

יואב בן אור: שנות התשעים.

יואב בן אור: יחד...

יואב בן אור: חברות הביטוח זיהו שעלות התביעה עולה כי מרמים אותם בדרך איפה שהוא, ואני לא נוקב במי רימה אותם.

יואב בן אור: חברות הביטוח התחילו להקפיד, ובעצם הלאימו את דיני השמאות אליהם לתוך הבית.

יואב בן אור: בעקבות זה בא הבג"צ, והסדר השמאים בא לפרק את העניין הזה של שמאי הבית.

יואב בן אור: הוא בעצם פתח את השוק.

יואב בן אור: הרחיב את מלאי השמאים הזמין למבוטחים.

יואב בן אור: יצר כל מיני הסדרים שמטרתם ליצור איזה שהוא איזון בין המנגנונים.

יואב בן אור: זה איזון מסובך ומורכב.

גלעד ארדן: השמאים של חברת הביטוח.

גלעד ארדן: שזה בעצם משאיר אותו כמו שמאי בית רק הוא נקרא שמאי חוץ.

יואב בן אור: מקצועיים וטובים, ויש אנשים שלא.

יואב בן אור: וגם אם היית מנהל חברה לא היית רוצה שאנשים כאלה יעבדו בשבילך.

יואב בן אור: יש אנשים שאם חברת הביטוח לוחצת עליהם, הם יתנו לה מה שהיא רוצה.

יואב בן אור: ואם המוסך לוחץ עליהם הם יתנו לו מה שהוא רוצה.

יואב בן אור: השמאי זה מקצוע קשה.

יואב בן אור: צריך להיות באמצע.

יואב בן אור: הוא נתון ללחצים משני הצדדים.

יואב בן אור: ולכן ההסדר בגדול בא לתת איזון.

יואב בן אור: השנה.

יואב בן אור: רק הוצאה באמצע השנה מחייבת נימוקים.

יואב בן אור: לא כל הוצאה.

יואב בן אור: הרעיון הוא בעיקרו כזה, ואם יש באגים וחריגים, גם אנחנו עוברים ובודקים ובוחנים ומשתדלים במגבלות כוח האדם המצומצם שיש לנו.

יואב בן אור: אנחנו משתדלים.

יואב בן אור: אבל הרעיון בגדול הוא כזה: יש רשימה, מי שבוחר את הרשימה זאת חברת הביטוח.

יואב בן אור: פה יש לחץ והשפעה של חברת הביטוח.

יואב בן אור: מצד שני, מי שבוחר את השמאי מתוך הרשימה זה המבוטח, באמצעות המוסך שלו.

יואב בן אור: המנהל המקצועי במוסך יכול להמליץ לך, למשל.

יואב בן אור: כי אתה בדרך כלל מכיר מוסך ואתה לא מכיר שמאים, או סוכן הביטוח יכול להמליץ לך.

גלעד ארדן: בחברת הביטוח או שאני חבר במועדון אקסקלוסיבי של ארבעים שמאים שעובדים עם אותה חברת ביטוח.

גלעד ארדן: אני מבחינתי, האינטרס שלי זה ברור.

יואב בן אור: עובדים עם חברות הביטוח.

יואב בן אור: יש עוד כל מיני מנגנונים שנועדו להפחית את התלות של השמאי בתוך הרשימה מחברת הביטוח, בין היתר זה מבחני הכנסות.

יואב בן אור: אחת לשנה חברת ביטוח צריכה לבדוק את השמאים שלה, ועל פי מבחן הכנסות.

יואב בן אור: שמאי שהיתה לו הכנסה מעל עשרים וחמישה אחוז מאותה חברת ביטוח יוצא מהרשימה, ומתחלף בשמאי אחר.

גלעד ארדן: המקצועי או השמאי כי עד עכשיו עוד לא ברור לי במאה אחוז, אני מבין שהאחריות היא על המנהל המקצועי.

גלעד ארדן: האם לא צריך לצמצם את שיקול הדעת של מוסך, כל מוסך, לגבי אופי החלקים, ולגבי הפיקוח על איכות החלקים.

גלעד ארדן: או שאתם שבעי רצון מהמצב הזה.

יואב בן אור: הם שמאים טובים, האם במדינת ישראל יש שמאים מקצועיים או לא, האם צריך להחליף את השמאים, האם מי שמקבל רשיון למוסך הוא מוסמך, האם הוא עושה מה שהוא צריך, האם הוא דואג באמת.

יואב בן אור: .. אין לנו בעיה לבדוק.

גלעד ארדן: הצלחתי להבין.

גלעד ארדן: על הביטוח, הוא לא נחשב דווקא כעושה דברן של חברות הביטוח.

יואב בן אור: התחבורה, ואנחנו איך שהוא מתערבים בזה.

יואב בן אור: יש פה איזה שהוא משהו בעייתי.

יואב בן אור: יש הסדרים מהסדרים שונים בעולם, ופה בארץ ככה זה.

יואב בן אור: הסמכות המקצועית על השמאים זה משרד התחבורה.

יואב בן אור: מי שהוציא את חוזר השמאים זה אנחנו.

יואב בן אור: אנחנו מסדירים את הדרך שבה חברות ביטוח צריכות לטפל במבוטחים.

גלעד ארדן: רואים בזה איזו בעייתיות?

גלעד ארדן: בלי להבין יותר מדי, נראה לי כן בעייתי שחברת ביטוח דוחפת את המבוטח להגיע דווקא למוסך מסוים, או אחד מתוך רשימת מוסכים מסוימת.

גלעד ארדן: מוסך הסדר באזור מגוריו.

גלעד ארדן: אתם לא תשלמו לו גרירה למוסך רחוק יותר.

גלעד ארדן: לא?

גלעד ארדן: לו על הגרירה.

גלעד ארדן: אני אומר לך את זה על בשרי.

גלעד ארדן: מה לעשות?

גלעד ארדן: אם לא הייתי חווה את זה לא הייתי מכיר את זה.

גלעד ארדן: אבל חוויתי את זה.

גלעד ארדן: אני שואל אותך אם זה תקין, שבנקודה הזאת, שהבן אדם נמצא במצוקה, אומרים לו: תשמע, או שתלך לפה, ותקבל רכב לשבעה ימים מושכר במקום שלושה ימים, ותקבל שמונה מאות שקל השתתפות עצמית במקום אלף שמונה מאות, זה אמנם כתוב לו כבר בפוליסה מראש.

יואב בן  אור: מה אומרים?

יואב בן  אור: בניגוד להצעה שאומרת בוא נקבע מראש איזו פוליסה אני רוצה, באים למבוטח בסוף.

יואב בן  אור: קרה מקרה הביטוח, ועכשיו הוא צריך לקבל החלטה.

יואב בן  אור: אומרים לו, תשמע: יש לך שתי אופציות.

יואב בן  אור: אחת היא זולה יותר.

יואב בן אור: הם הולכים למוסך הסדר, הולכים למוסך שהם מכירים .....

גלעד ארדן: הגיש נייר עמדה, לקראת הדיון הזה לפקסס לי בארבעים ושמונה השעות הקרובות לפני שאנחנו נוציא איזו שהיא הודעת סיכום מהדיון.

גלעד ארדן: תודה רבה