ועדת המשנה למיסים, כנסת 16, פרוטוקול מספר 5, 2003-05-21 19:15

הלית מגידו: אנחנו בפרק ט', מס הכנסה, סעיף 55 בפסקה 1, השינוי הוא שאנחנו הוספנו את הביטוי "פרסים שניתנו במסגרת אישית", זה דבר שעדיין לא הגיעו אליו להסכמה, כפי שאמרת בועדת המשנה, אבל אנחנו מתכוונים להביא אותו מחר, על פי בקשתך, למליאת הועדה.

יעל ייטב: יותר טוב למה שכולנו מתכוונים אליו, שזה "אישי".

אהוד רצאבי: מאיר קפוטא, לגבי סעיף הפרסים שדיברנו יש כאן את התיקון של נושא "מסגרת אישית, פרסים".

אני אקריא: "(א) הכנסה מיגיעתם האישית של עיוור או של נכה שנקבעה לו נכות של 100% או נכות של 90% לפחות מחמה שלקה באיברים שונים, באחוז האמור תוצאה של חישוב מיוחד של הליקוי באיברים השונים שבלעדיו היה נקבע אחוז נכות של 100% לפחות, לפי אחד מאלה: 1 – נקבעה נכות כאמור, לתקופה העולה על 365 ימים, הכנסה עד לסכום של 501,500 ₪.

אני אקריא: 2 – נקבעה נכות כאמור, לתקופה של בין 185 ימים לבין 364 ימים, הכנסה עד לסכום של 60,120 ₪."

הלית מגידו: "(ג)2.

הלית מגידו: לגבי נכה או עיוור שנקבעה לו נכות בשיעורים כאמור בפסקת משנה (א)2., דהיינו בין חצי שנה לבין שנה, יחולו הוראות פסקה זו על חלק מהכנסתו בשנת המס שיחסו לכלל הכנסתו בשנת המס או כיחס תקופת הנכות, ואולם אם תקופת הנכות שנקבעה לו חלה בשתי שנות מס, סך הסכום הפטור בשתי שנות המס לא יעלה על הסכום הנקוב בפסקה (א)2."

הלית מגידו: אנחנו קופצים לפסקה 8 בנוסח החדש, עניינה הוא הוספה של סעיף 93 א., שדן בהוראות מיוחדות לעניין פרוק בשנת המס.

הלית מגידו: סעיף 93 א.

הלית מגידו: המוצע, מתקשר לסעיף 156 להצעת החוק ב"בלו-פרינט", שנמצא בעמוד 428, מאחר שיש פה את התקרות של הבטוח הלאומי.

ישראל זהבי: זה כפוף לדבר אחד שביקשתי להעביר והוא שאת זה נוכל לעשות רק אם נקבל אישור מפורש מפקיד שומה.

ישראל זהבי: הרי כשאנחנו מקבלים שומה, אני לא יכול לזהות מתוך זה מה זה דיבידנד שנובע כתוצאה מפירוק של חברה, או מה זה דיבידנד שניתן לו כרגיל, או מה זה כל ההכנסה הפסיבית שם.

הלית מגידו: אני מוסיפה בנוסף למה שכתוב בפסקה 2.

הלית מגידו: את המשפט הבא: "ובלבד שלגבי סכומים ששולמו כאמור בסעיף 93 א.

הלית מגידו: (6) לפקודת מס הכנסה".

הלית מגידו: .

הלית מגידו: ".

הלית מגידו: .

הלית מגידו: ובלבד שלגבי סכומים ששולמו כאמור בסעיף 93 א.

הלית מגידו: (א) לפקודת מס הכנסה, ופקיד שומה כהגדרתו בסעיף 1 לפקודה, אישר כי הם חויבו במס לפי הוראות סעיף 93 א.

הלית מגידו: (א) (6), בתקופה שמיום 1 ביולי 2003 עד יום 31 בדצמבר 2003, לא יובא בחשבון סכום הכנסה של המבוטח, העולה על 5 פעמים השכר הממוצע".

טלי גולן: אנחנו מרחיבים את זה, כך שזה יחול לא רק על עולה חדש אלא גם על תושב חוזר, בתנאי ששהה בחו"ל תקופה ארוכה, זאת אומרת: 10 שנים אם הוא יצא מישראל בהיותו קטין ו- 20 שנה אם הוא יצא מישראל בהיותו בגיר.

דידי לחמן מסר: לכן אני מסבירה, יש לנו פטור השתתפות בדרך ויהיו בו הרחבות ואם רוצים להרחיב זאת עפ"י הלכת זיידל, אני מבקשת מהועדה שלקחנו זאת לתשומת ליבנו והבאנו את הדברים בחשבון ואני בטוחה שהם יתקבלו בהצעת חוק ממשלתית או כמובן שאפשר בהצעת חוק פרטית, אבל לא אגב הטיפול בחוק ההסדרים.

דידי לחמן מסר: להוראת זיידל, יש הרבה הסתעפויות, ואתה תראה עוד מספר דקות הסתעפות נוספת, כאשר חלקן מוצדקות וחלקן לא.

דידי לחמן מסר: אני חושבת שהסוגיה של מי שהיה משקיע חוץ והפך להיות עולה חדש ומי שהיה עולה חדש והפך להיות משקיע חוץ, חייבת להישקל בכללותה פעם נוספת לאור הערות הועדה, אבל אם אפשר לא אגב תיקון שבו גם כך פרצנו מסגרות של מה שנקרא מבחינתי "חקיקה תקינה".

דידי לחמן מסר: אם זה במובן של בלו-פרינט, במובן של דיון ציבורי, במובן של השוואה האם זה נכון בעת קיצוצים לתת הטבות מס כאלה, האם באמת הם יביאו לצמיחה, האם יש לנו הוכחות ונבדקו הדברים האלה ולמה הם מביאים אחרת.

דידי לחמן מסר: לכן, זו לא סוגיה פשוטה.

אהוד רצאבי: מה שאני מציע, יש לנו יועצת משפטית לועדה, אנה שניידר, ואני אבקש לקבל את חוות דעתה מבחינה חקיקתית.

אהוד רצאבי: במידה והועדה הזאת לא רשאית לעשות את התיקון המבוקש כאן או לא רשאית להעלות זאת בפני המליאה, יירשם.

הלית מגידו: שני גורמים יכולים לטעון שתיקון כזה או אחר חורג מגדר הנושא, או נציג ממשלה או חבר כנסת.

הלית מגידו: אם וברגע שתשמע טענה כזאת, אנחנו מחוייבים באופן אוטומטי לעזוב את הנושא הזה ולהביא זאת בפני ועדת הכנסת שתכריע בנושא.

הלית מגידו: הטענה הזאת עדיין לא נשמעה.

אהוד רצאבי: לכן מה שאני מבקש ומה שאני רוצה לקבוע כרגע, במסגרת ועדת המשנה הוא כדלקמן: ועדת המשנה תקבל את הנוסח שכרגע הוצע ונקבע, הנושא הזה יעלה בן כה וכה לאישור מליאת ועדת הכספים ונציגי משרד המשפטים יוכלו להעלות את הטענה בפניה, והיא תקבע.

אהוד רצאבי: ואז יכול לבוא חבר כנסת ולהעלות זאת בפני ועדת הכנסת.

הלית מגידו: "שחל עליהם חוק לעידוד השקעות הון יבוא בישראל, יהיה פטור ממס על הכנסותיו שמקורם מחוץ לישראל, למשך תקופה שקבע השר ובתנאים שקבע.

הלית מגידו: וכן רשאי השר לקבוע מתן פטור ממס כאמור, ליחיד שחדל להיות תושב ישראל ושהה דרך קבע מחוץ לישראל בתקופה הקובעת, בתנאים ובטיעונים שקבע.

הלית מגידו: לעניין סעיף קטן זה, התקופה הקובעת לגבי כל אחד מאלה היא: 10 שנים רצופות לגבי מי שחדל להיות תושב ישראל לפני שמלאו לו 18 שנים, ו- 20 שנים רצופות לגבי מי שחדל להיות תושב ישראל אחרי שמלאו לו 18 שנים".

יעל ייטב: הוצע להרחיב את ההסמכה ולקבוע לגבי מי שהיה לתושב ישראל בחמש השנים שקדמו לשנת המס 2003, דהיינו לרפורמה במס, לאפשר את החלת הסעיף גם על השקעה שהם יבצעו בישראל מיום התקנת התקנות למשך שנה.

דידי לחמן מסר: עכשיו אני מאוד מבקשת, אם אפשר יהיה לשקול שלא לבצע את הוראת המעבר הזאת.

דידי לחמן מסר: אין כאן סיבה, אדם נמצא חמש שנים בישראל והוא כבר לא עולה חדש אלא תושב ישראל לכל דבר ועניין.

דידי לחמן מסר: אני מתחילה לחוש את המתח של אפליית דיני המס, בין תושבי ישראל לבין מי שהיה עולה.

דידי לחמן מסר: באים עם החקיקה, כל ההיבטים האלה נוגעים לאותם נושאים.

דידי לחמן מסר: אם אתם רוצים עכשיו להשאיר את הסעיפים האלה עם הוראת מעבר קטנה, וכאשר נשב על החקיקה היותר גדולה נחשוב שיש מקום לתת יותר, אז נבוא ונתווכח לגבי הוראת המעבר.

מאיר לינזן: לגבי מה שאמרה דידי לחמן מסר, והיה לנו על זה ויכוח בועדת השרים לענייני חקיקה.

מאיר לינזן: זה נכון שהיא רואה היבט אחד, שאני מכבד אותו, של אחידות וחוסר הפלייה, אבל יש גם שכל הישר ויש את החיים ואנחנו רואים שהתוצאה של הרפורמה היא פגיעה בהשקעות חוץ, היא הוצאה של כספים לחוץ לארץ, היא הרחקה של תושבי חוץ, ואנחנו צריכים למצוא את האיזון הנכון בין העקרונות התיאורטיים הנכונים לבין החיים.

מאיר לינזן: לכן, אנחנו חושבים שהסעיף הזה הוא סעיף נכון.

מאיר לינזן: אבל אני אומר שאנחנו לא "נסנדל" את עצמנו לגבי העתיד, אני חושב שסוכם פה הוראת מעבר סבירה ואני מציע לאמץ אותה ואם נרצה להרחיב את זה, נעשה זאת.

הלית מגידו: בועדת המשנה רצו להתיר את ההסמכה הזאת לא לשר האוצר כי אם לנציב, אבל הקביעה של הנציב תהיה טובה אך ורק לתקופה של חצי שנה, כאשר מעבר לכך יהיה זה שר האוצר שרשאי להאריך את התקופה באישור ועדת הכספים.

הלית מגידו: במקום "שר האוצר רשאי לקבוע באישור ועדת הכספים של הכנסת", אנחנו חילקנו את סעיף קטן (ה) לשני סעיפים: (ה)1. "הנציב רשאי לקבוע".

הלית מגידו: .

הלית מגידו: והמשך הסעיף יהיה כפי שהיה במקור שר האוצר.

הלית מגידו: פסקה קטנה חדשה והיא "שר האוצר רשאי באישור ועדת הכספים של הכנסת להאריך את הקביעה האמורה, לתקופה שיקבע בתנאים ובציונים שקבע".

הלית מגידו: פסקה 8 שמוסיפה את סעיף 93א.

הלית מגידו: , בסעיף קטן (א) החלפנו את המילה "הוקמה" ב- "התאגדה", כי חשבנו שזה מדוייק יותר.

טארק בשיר: החשש של רועי קרת הוא, כאשר יהיה מבוטח כל שהוא שעבר איזה שהוא אירוע שבגינו הוא יזוכה בדמי ביטוח כלשהם, הוא בעצם יפרק את החברה יעביר את ההכנסות אליו ויקבל גמלה בהתאם להכנסת העבודה המשופרת שלו.

טארק בשיר: למרות שמדובר על תקופה של חצי שנה, יתכן והדבר יקרה דווקא בשנת 2003 ולכן ביקשתי ממר רועי קרת להצטרף אלינו ולהעלות את הנקודה.

הלית מגידו: "4 – מכירת הנכסים או הפעילות היא מכירה ללא תמורה לבעלי המניות שמהם הועברו בהתאם לחלקם היחסי בזכויות החברה ולא ישונה אם זה המגע וההעברה".

הלית מגידו: "5 – החברה ובעלי המניות ביקשו שיחולו הוראות סעיף זה על הליכי הפירוק".

סעיף קטן: "הנציב רשאי לאשר החלת הוראות סעיף זה על פירוק שהתקיימו לגביו התנאים הקבועים בו, אף הם הסתיים לאחר שנת המס 2003, ובלבד שהתקיימו כל אלה: 1 – לא היו לחברה הכנסות לאחר שנת 2003.

סעיף קטן: 2 – עד תום שנת המס 2003 נמכרו לבעלי המניות כל הנכסים או הפעילות של החברה, וכן שולמו להם כל הסכומים כהגדרתם בסעיף א.6."

, הוספנו: "היה קבוע ששר האוצר באישור ועדת הכספים של הכנסת, רשאי לקבוע הוראות לביצוע סעיף זה וכן תנאים ותאומים, לרבות עניין מחיר מקורי יום רכישה תכנון תקציבים חישוב רווחים ראויים לחלוקה ועודפים לחישוב רווח הון".

, הוספנו: .

נוספת והיא: כזכור לכם, זה היה נושא של חברה שבעצם מסיימת את כל הפעילות העסקית שלה בשנת המס 2003, ואנחנו מאפשרים לה עניינים קטנים פרוצדורליים שיימשכו לתוך שנת המס 2004.

הלית מגידו: אני עוברת לפסקה 9, שמתקנת את סעיף 119 א.

הלית מגידו: בסעיף קטן (ה) קיימת הוספה של סעיפים קטנים ג.

הלית מגידו: (1) ו- ג.

הלית מגידו: (2), כאן נתבקשנו על ידי הועדה לקבוע שמדובר בפסק דין חלוט, ולכן ניתן לראות את המילים "ולא ניתן עוד לערער על הרשעתו, או ששילם כופר בשל עבירות על פי סעיפים אלה".

הלית מגידו: גם בסעיף קטן ג.

הלית מגידו: (2), לא סתם "נדחה על ידי בית המשפט", כי אם "נדחה על ידי בית משפט בפסק דין שאינו ניתן עוד לערעור או שלא הוגש ערעור לבית המשפט".

הלית מגידו: בסוף הסעיף "אם הוכיח פקיד השומה שהמעשה נעשה בידיעתו של בעל התפקיד, אלא אם כן הוכיח אותו בעל התפקיד שהוא נקט בכל האמצעים הסבירים להבטחת מניעת המעשה".

הלית מגידו: בנוסף לכך, החלפנו את סעיף קטן (ו) וקבענו כך: "על החלטה לגבות מס לפי סעיף זה, ניתן לבקש שימוע בפני הנציב בתוך 21 יום".

הלית מגידו: בפסקה 11, גם כאן אנחנו שבים לנושא ההימורים ההגרלות והפרסים, אנחנו הוספנו בסייפא: "למעט פטור לפי סעיף 9 (28) או הניכוי לפי סעיף 11.

הלית מגידו: כאן שוב התעוררה השאלה לגבי חיוב בהכנסה של פרט, בביטוח לאומי ומס בריאות, ואנחנו נשוב לזה בהמשך, בנוכחותם של נציגי הביטוח הלאומי.

הלית מגידו: 1 – נשוא הוראות על פי סעיף קטן (א), יראו את הפנקסים כבלתי קבילים, זולת אם שוכנע פקיד השומה כי היתה סיבה מספקת לרישום כאמור בסעיף זה, ההחלטה, אם נעשה אחד מאלה: א – שימוש בחשבונית הוצאה ללא מכירה או מתן שירות, או שהסכום הנקוב בה אינו משקף את המחיר שנקבע למכירה או למתן השירות לפי העניין.

הלית מגידו: ב – בדו"ח שהוגש לפי סעיף 131, לא נרשם סכום הכנסה מהותי.

הלית מגידו: ג – בדו"ח שהוגש לפי סעיף 131, נקבעה הוצאה פרטית או הוצאה ללא רכישה, או קבלת שירות, או שהסכום שנקבע כאמור אינו משקף את המחיר שנקבע, והכל באופן שיפחית את ההכנסה החייבת או שיגדיל את ההפסד בסכום מהותי.

הלית מגידו: 2 – היה אדם חולק על ההחלטה, רשאי הוא לבקש מפקיד השומה בבקשה שתוגש בתוך 30 ימים מיום קבלת ההחלטה, לחזור ולעיין בה ולשנותה.

הלית מגידו: דחה פקיד השומה את הבקשה כולה או חלקה, ניתן לערער על החלטתו כאילו היתה צו לפי סעיף 152 ב ובלבד שהמועד להגשת הערעור יהיה 60 ימים מיום מתן החלטתו זו, או יחד עם הערעור על השומות שנערכו בעקבותיה.

הלית מגידו: 3 – בסעיף קטן זה, חשבונית כמשמעותה בהוראות לפי סעיף זה או חשבונית מס כמשמעותה בחוק מס ערך מוסף, פקיד שומה למעט עוזר פקיד שומה וגובה ראשי.

רועי קרת: דבר ראשון, מה שאנחנו הבאנו הוא הנוסח שיונח לגבי הטיפול, לדעתנו זה צריך להיות המצב גם לגבי הבעיה הזאת.

רועי קרת: אם יש איזה שהוא ספק לגבי איך היה צריך לנהוג באופציות, זה לא דבר שצריך לעשות על רגל אחת.

רועי קרת: בכל מקרה, לעשות שני נוסחים שונים כדי לפתור את אותה בעיה בדיוק, זו תהיה טעות שבודאי נצטער עליה כי או שכאן זה לא נכון או ששם זה לא נכון.

רועי קרת: אי אפשר לכתוב שני נוסחים שונים לחלוטין כדי לפתור את אותה בעיה בדיוק.

רועי קרת: לכן, לא יהיה לנו נוסח אחר להציע ואנחנו חושבים שזה מה שצריך להיות לפחות בשלב הזה.

הלית מגידו: בפסקה 15, אנחנו נכנסים לעניין של ההארכה שה- 4 שנים יהיה רק באישורו.

הלית מגידו: פסקה 15 בסעיף 145 א.

הלית מגידו: בפסקה 2, אחרי "נמסר לו הדו"ח", יבוא: "ובאישור הנציב תוך 4 שנים מתום שנת המס".

הלית מגידו: פסקה 16, שמתקנת את סעיף 145 ב., כאן אנחנו הוספנו תיקון לסעיף קטן (א), שלא היה בכלל ב- "בלו פרינט", וזו לשונו: סעיף קטן (א) בפסקה 1, במקום הסיפא המתחילה ב- "על החלטתו של פקיד השומה".

הלית מגידו: .

הלית מגידו: יבוא: "היה ואדם חולק על החלטת פקיד השומה רשאי הוא לבקש מפקיד השומה, בבקשה שתוגש תוך 30 ימים מיום קבלת ההחלטה, לחזור ולעיין בה ולשנותה ובלבד שהבקשה כאמור תידון בפני פקיד שומה כהגדרתו בסעיף 130 יא.

הלית מגידו: דחה פקיד השומה את הבקשה כולה או חלקה, ניתן לערער על החלטתו זו כאילו היתה צו לפי סעיף 152 ב.

הלית מגידו: , ובלבד שהמועד להגשת הערעור יהיה 60 ימים מיום מתן ההחלטה".

הלית מגידו: לציין שבסעיף קטן (ד) החדש, הנמצא כרגע בפסקה 16ב.

הלית מגידו: גם כאן הוספנו: "פקיד שומה כהגדרתו בסעיף 130 יא.".

יעל ייטב: "תקבול זה הוספה כללית שנקבע על פי ההוראות, למעט המחאה בנקאית או צ'ק שנאמר בהם שהתשלום הוא למקבל התקבול בלבד".

הלית מגידו: "אלא אם כן הוכח להנחת דעתו של פקיד השומה שלא ניתן היה להגיש את הדו"ח או שהנישום לא היה חייב בהגשתו".

הלית מגידו: פסקה 18, אשר מתקנת את סעיף 152, בכחול זה בעצם פסקה 19, כאן התעורר הנושא של 3 שנים ו- 4 שנים, הוחלט ש- 4 שנים יהיו באישור הנציב ועל כן בסעיף קטן (ג) כתבנו: "אם בתום 3 שנים מתום שנת המס שבה נמסר הדו"ח לפי 131 ובאישור הנציב בתום 4 שנים מתום שנת המס כאמור".

הלית מגידו: .

הלית מגידו: וממשיך הסעיף וקובע בסיפא שלו, ..

הלית מגידו: "ואולם הצגה שהוגשה ושנערכה לפי סעיף 145 (ב), יראו אותה כאילו התקבלה רק אם לא השתמש פקיד השומה כאמור בסעיף זה".

הלית מגידו: .

הלית מגידו: וקבענו שבתום 4 שנים מתום שנת המס שבה הוגשה ובאישור הנציב בתום 5 שנים מתום שנת המס כאמור.

הלית מגידו: פסקה 19, אשר מתקנת את סעיף 160, בכחול זה פסקה 20, היא מוסיפה את סעיף 160א.

הלית מגידו: שעניינו "עיכוב בהחזר מס בהליך שומה", אנחנו תיקנו בסעיף קטן (ב) במקום 120 ימים שהיה בכחול, אנחנו קבענו 90 ימים בשני מקומות, גם 90 ימים למועד קבלת הדו"ח וגם 90 ימים כאמור, ובסעיף קטן (ג) הוספנו בסיפא את המילים: "אלא אם כן קבע אחרת בית המשפט שבפניו מתברר אירוע לשומה, או על פסק הדין לפי העניין".

הלית מגידו: זאת מתוך כוונה לקבוע שאם יש ערעור בבית המשפט, ניתן לבית המשפט את שיקול הדעת להחליט.

הלית מגידו: פסקה 20, זו פסקה חדשה שלא מופיעה בכחול ומתקנת את סעיף 164, קבענו בה כך: בסעיף 164, אחרי "באופן ובשיעורים שייקבעו", יבוא: "וכן רשאי הוא לקבוע ניכוי מס באופן מרוכז, מבלי לנכותו מהסכום המשתלם לכל, כפי שקבע".

הלית מגידו: זה בעצם מתקשר לעניין ההגרלות והפרסים, לבקשת הועדה אנחנו קבענו סעיף שיאפשר במקום לבקש מאותו זוכה להתחיל לשלם את המס, לאפשר לשר לקבוע שהמס ייגבה במרוכז מנותני הפרס.

הלית מגידו: פסקה 21, המתקנת את סעיף 167 א.

הלית מגידו: בכחול, שוב מתעורר עניין 3 השנים שכבר קבועות והשנה הרביעית באישור הנציב, ולכן קבענו בסעיף 167א.

הלית מגידו: בסופו יבוא: "או בתוך 3 שנים מתום שנת המס שבה הוגש דו"ח הניכויים השנתי האחרון של החייב לשנת המס, לפי הוראות סעיפים 161, 164, או 243, ובאישור הנציב בתוך 4 שנים מתום שנת המס כאמור, לפי המאוחר.

הלית מגידו: פסקה 32, מוסיפה את סעיף 240ב.

הלית מגידו: , שעניינו במקור היה "טפסים" ואנחנו קבענו "טפסים מידע ודיווח", והוא קובע כך: "בכפוף להוראות לפי סעיף 243 (1) רשאי הנציב לקבוע את הטפסים הדרושים לביצוע פקודה זו ולפרסמם לציבור בדרך שקבע.

הלית מגידו: קבע הנציב טפסים כאמור, לא ישתמש אדם אלא בהם, טפסים שנקבעו כאמור אין חובה לפרסמם ברשומות".

הלית מגידו: זו למעשה היתה הבהרה למה שהיה סעיף קטן (ב) בכחול.

הלית מגידו: כמו כן הוספנו את סעיף קטן (ב) חדש, והוא קובע כך: "נישום שנדרש למסור מידע ולדווח כאמור בפקודה זו, ימסור את המידע או הדיווח באמצעי מגנטי, אם דרש זאת הנציב לפי שיעוריו והכל בהתאם לתקנות שקבע שר האוצר, באישור ועדת הכספים של הכנסת".

הלית מגידו: יובהר שלא מדובר כאן באיזשהו נושא חדש שהכנסנו, כי אם בפסקה 15 בכחול שהעברנו אותה לפסקה 32 מטעמי מיקום.

הלית מגידו: סעיף 59, תיקון לחוק מיסוי מקרקעין, אנחנו החלפנו את המילים "כשהוא יודע שהן כוללות מידע לא נכון במילים "ביודעין שאינן נכונות", הדבר הזה מופיע פעמיים בפסקה 5 לסעיף 59, המוסיפה את סעיף קטן (ג).

הלית מגידו: הסיבה שהחלפנו זאת, היא משום שביקשנו להתאים את היסוד הנפשי של סעיף ג.1 החדש ליסוד הנפשי שכבר קיים בסעיף קטן (ג) הקיים.

הלית מגידו: סעיף 63 בבלו-פרינט, תיקן את פקודת מס הכנסה תיקון מס' 122 וזה אכן קיים בנוסח החדש, בסעיף 63 בתחתיתו של עמוד 17.

הלית מגידו: סעיף 63א.

הלית מגידו: , זו הוספה של הצוות הפנימי וכעת הוחלט בעצם שלא להוסיף את הסעיף כלל.

יעל ייטב: זה, למעט הימורים שזה מה- 1.1.2004.

הלית מגידו: סעיף 65, שנמצא בכחול בעמוד 341, שעניינו "תיקון חוק מס ערך מוסף":

הלית מגידו: בחוק מס ערך מוסף תשל"ה 1975 (1), בהקשר הזה נאמר שהחלטנו למחוק את פסקה 1 המופיע בכחול אשר מתקנת את סעיף 38(א) ולכן היא גם לא מופיעה אצלכם.

מהמוכר" יבוא: ב – במקום הסיפא החל ב- "או לשלם בשק" יבוא: "או לשלם בהעברה בנקאית, או בכרטיס אשראי או בשק, שהוא חתום עליו כמושך ונאמר בו כי התשלום הוא למוכר בלבד לערך הנכסים או השירותים.

מהמוכר" יבוא: ואם ערך הנכסים או השירותים הוא 20,000 שקלים חדשים או יותר, חייב הוא לדרוש ממוכר שהוא עוסק מורשה חשבונית מס ולא ישלם בשטר כסף, אלא שאם התשלום יתבצע בשק מוסב יוסיף הקונה על גב השק את שמו, חתימתו ומספר הרישום במשרד מס ערך מוסף.

מהמוכר" יבוא: הטוען שקיים תנאי סעיף זה, עליו הראייה".

בסעיף 50: א – אחרי סעיף קטן (א) יבוא (א1) "עוסק שניכה מס תשומות הכלול בחשבונית מס שהוצאה שלא כדין, רשאים להטיל עליו כפל מס המצוי על החשבונית או המשתמע ממנה, זולת אם מוכר אחרי הנחת דעתו של המנהל כי לא ידע שהחשבונית הוצאה שלא כדין".

בסעיף 50: ב – בסעיף קטן (ב), במקום "לפי סעיף קטן (א)" יבוא: "לפי סעיפים קטנים (א) או (א1)", ובמקום הסיפא המתחילה ב"הגשת הערעור" יבוא: "הגשת הערעור תעכב את תשלום כפל המס אלא אם כן הורה בית המשפט אחרת".

בסעיף 50: 3 – בסעיף 52, אחרי סעיף קטן (ג), יבוא: "(ד) המנהל רשאי לדרוש ערובות להנחת דעתו מאדם המבקש להירשם כעוסק, כמלכ"ר או מוסד כספי לפי העניין, כתנאי לרישומו כאמור, אם הורשע אותו אדם בחמש שנים שלפני המועד שבו הגיש בקשה לרישום לפי סעיף זה, בפסק דין חלוט בעבירה לפי סעיפים 117 א.

בסעיף 50: (3) (5) או (6), ולא שילם חוב על מס נשוא כתב האישום שהורשע בפסק דין חלוט בעבירה לפי סעיף 117ב.

בסעיף 50: שר האוצר באישור ועדת הכספים של הכנסת, רשאי לקבוע ערובות לעניין סעיף קטן זה, לרבות סוגי הערובות וגובהן".

בסעיף 50: 4 – בסעיף 61, אחרי סעיף קטן (ג) יבוא: "(ד) המנהל רשאי לדרוש מאדם הרשום לפי סעיפים 52, 55, 56, או 58, שהורשע בפסק דין חלוט בעבירה לפי סעיף 117ב.

בסעיף 50: , ערובות להנחת דעתו להבטחת תשלום המס שבו יחויב אותו אדם.

בסעיף 50: לא המציא האדם ערובות כאמור, רשאי המנהל לבטל את רישומו.

בסעיף 50: לעניין סעיף קטן זה, הורשע אדם לגבי תאגידים הורשע התאגיד או הורשע מנהל פעיל בתאגיד, בעל מניה מהותי בו או שותף בו, בעל מניה מהותי כהגדרתו בחוק החברות התשנ"ט 1999".

בסופו יבוא: 8 – בסעיף 74 ב.

בסופו יבוא: החדש, הוצאנו מסעיף קטן (א) את ..

בסופו יבוא: "עוסק שניכה את מס התשומות הכלול בחשבונית מס שהוצאה שלא כדין".

בסופו יבוא: .

בסופו יבוא: ובעצם העברנו את זה לסעיף קטן (ב), וקבענו בסעיף קטן (ב) החדש .."עוסק שניכה מס תשומות הכלול בחשבונית מס שהוצאה שלא כדין, יראו את פנקסיו כבלתי קבילים באותה שנת מס זולת אם הוכיחו הנחת דעתו של המנהל כי לא ידע שהחשבונית הוצאה שלא כדין".

בסופו יבוא: .

בסופו יבוא: 9 – סעיף קטן (ב) הקודם הפך להיות סעיף קטן (ג), הוספנו: "על החלטת המנהל לפי סעיפים קטנים (א) או (ב)"..

בסופו יבוא: וזה כמובן מתחייב, שניתן לערער בפני בית המשפט המחוזי בלבד.

בסופו יבוא: 10 – תיקון סעיף 106, בסעיף קטן (ב) בפסקה 2, בסופה יבוא: .."או מתום השנה שבה היה החוב יחסי לפי המאוחר".

בסופו יבוא: פסקת משנה (ד) המחליפה את סעיף קטן (ג) בסעיף, והוא ייקרא כך: "לא יגבו ממי שקיבל את הנכסים או הפעילות לפי סעיפים קטנים (ב) (ב1) או (ב2), יותר משווי הנכסים או הפעילות שקיבל בלא תמורה או מההפרש שבין התמורה החלקית ששילם לבין שווי הנכסים או הפעילות, ואם שילם מס בגין שווי העברת הנכסים או הפעילות כאמור, לא יותר מהשווי או מההפרש כאמור, פחות סכום המס ששילם".

בסופו יבוא: 11 – נוסף סעיף 106ב.

בסופו יבוא: , החלפנו את כותרת הסעיף במקום "גבייה מבעל תפקיד", וקבענו "גביית מס בנסיבות מיוחדות".

בסופו יבוא: והוא נקרא כך: א – עשה חבר בני אדם, מעשה מהמפורטים בסעיפים קטנים 117א.

בסופו יבוא: (3) (6) או ב., והוצאה לו בשל כך שומה קביעת מכסות דרישה לשלם את המס והערעור עליהם חל על ידי בית המשפט המחוזי, רשאי המנהל לקבוע כי בעל תקציב בחבר בני האדם יהא גם הוא חייב בתשלום המס או כפל המס לפי העניין, ובלבד שלעניין נעשים הפרטים המפורטים בסעיפים 117 א. (3) או (6), לא יחויב בעל תפקיד, אלא אם כן הורשע בפסק דין החלוט.

בסופו יבוא: ב – קבע המנהל כי על בעל התפקיד לשלם את המס או את כפל המס, לפי העניין והוראות סעיף קטן (א), ישלם אותם בעל התפקיד בתוך 30 ימים מיום המצאת ההודעה על החיוב.

בסופו יבוא: ג – על פי סעיף זה בעל תפקיד, מי שבעת ביצוע מעשה כאמור בסעיף קטן (א), היה מנהל פעיל או שותף פעיל או בעל שליטה באותו חבר בני האדם, אלא אם כן הוכיח המנהל שהמעשה נעשה בידיעתו של בעל התפקיד אלא אם כן יוכיח אותו בעל תפקיד שהוא נקט בכל האמצעים הנאותים, כדי להבטיח קיום הוראות החוק ומניעת המעשה.

הלית מגידו: 12 – הוספת סעיף 108א.

הלית מגידו: , בסעיף קטן (ב) יש את עניין סוגי המידע מהמוסד לביטוח לאומי, והוספנו שקביעת סוגי המידע תיעשה גם באישור ועדת הכספים של הכנסת.

הלית מגידו: 13 – תיקון סעיף 116, סעיף קטן (א1) החדש: "על אף הוראות סעיף קטן (א), רשאי המנהל להאריך את המועד לניכוי מס תשומות הקבוע בסעיף 38א.

הלית מגידו: להלן "המועד המקורי", לתקופה שלא תעלה על 18 חודשים מהמועד המקורי, ואולם אם הוכח להנחת דעתו כי העוסק לא התרשל בהכנת הדו"ח התקופתי לפי סעיף 67, רשאי הוא להאריך את המועד לניכוי מס תשומות לתקופה שלא תעלה על 5 שנים מהמועד המקורי".

עופר שרון: פה אנחנו בעצם מדברים על אי הארכת מועד למי שלא דרש קיזוז מס תשומות במועד.

עופר שרון: כי לפי סעיף 38א.

עופר שרון: , יש זכות לעוסק לדרוש ניכוי מס תשומות תוך חצי שנה מיום הוצאת החשבונית.

עופר שרון: פה אנחנו הלכנו בעצם לקראת העוסקים ולא להכביד עליהם.

עופר שרון: הסיפא הזאת מתייחסת לסיטואציה הבאה, וזה אגב בעקבות דרישה של לשכת עורכי הדין שקיבלנו אותה, הם אמרו שלפעמים אי הדיווח נעשה בתום לב.

עופר שרון: ואז אמרנו, אם זה לא נובע מרשלנות, אז אנחנו נוכל להאריך.

הלית מגידו: 14 – (לא הקיימת אלא זו שנמחקה) וזוהי בעצם פסקה 17 המפורסמת בבלו-פרינט, אשר ביקשה בסעיף 132 אחרי "חשבונית מס", להוסיף את המילים "שהוצאה כדין", לבקשת הועדה אנחנו מחקנו.

הלית מגידו: בסעיף 66, המתקן את פקודת המכס, בפסקה 4 החליפו את סעיף 193 לגבי העשייה באוניות.

הלית מגידו: סעיף 67, מתקן את חוק מס הבולים, הועדה ביקשה שלגבי מסמכים בכירים כל שהם, כמו למשל חוזים, לא סתם הצדדים החתומים על המסמך יחד או לחוד יהיו חייבים בו, אלא שנקבע שבמקרים שבהם הוסכם במפורש אחרת במסמך, אז הטלת המס תהיה על פי מה שהוסכם במסמך.

הלית מגידו: חברי הכנסת אמרו שאי אפשר פתאום באמצע החיים לשנות את הנוהג לגבי מס בולים, כשהאנשים רגילים שהם יכולים לקבוע במסמך שזה חל על צד זה או צד אחר.

הלית מגידו: לכן אמרנו שזה לא יחול עליהם ביחד או לחוד, אלא אם כן הוסכם ביניהם במסמך במפורש.

הלית מגידו: זה מה שכתבנו בפסקה 5:

.."מסמך אחר: לגבי כל הפסקאות שלפני זה, פשוט עשינו סדר בסעיף.